A TŐZEG MAGYARORSZÁGON. 
285 
(i. h. 117. 1.) azt mondja, hogy a hőgyészi völgyteknőben fekszik és hogy a 
kémlelő rúd sokszor még 12 lábnyi mélységben sem ért feneket). Famarad¬ 
ványokat nem találtak benne ; felső részében azonban meg nem határozható 
csontokat. Kustyán környékén kőbaltákat és bronztárgyakat találtak, de 
magában a tőzegtelepben még nem. Altalaja agyag, homok, márga. A tőzeg 
vegyi vizsgálata a következő eredményt adta: 
Víz .... ... ... ... 
Szélmezei 
tőzeg 
13,19 s. r. 
Kustyáni 
12,83 s. r. 
Ásványi rész... ... 
9,27 « « 
13,65 « « 
Eléghető rész ... ... 
77,54 « « 
73,52 « « 
Nitrogén ... ... 
1,84 % 
1,80 o/ 0 
Foszforsav-.. ... ... 
0,26 « 
0,24 « 
Káli ... ... ... 
nyomokban 
0,10 « 
Víztartó képessége ... 
1 : 3,7 
1:4,0 
Pokorny (i. h. 122. 1.) szerint a megyében még a németújvári és vas¬ 
várijárásban is gyanítanak tőzegtelepeket, de onnét mostanáig nem jött 
értesítés. 
A Szélmező megint csak része azon tőzegterúletnek, mely a Vas- és 
Veszprém megye határán elvonuló Marczal-völgyet foglalja el. Erről 
ugyanis azt jelentik, hogy 30 évvel azelőtt lápos vidék volt, de most 
szabályozás következtében majdnem kizárólag rétté változtatták át. 
E völgy kb. 50—60 km hosszú volna; Csögle és Kis-Czell között 
elérné legnagyobb szélességét, ugyanis 6 km-t. Pokorny (i. h. 116.1.) is 
azt mondja e vidékről, hogy nagy összefüggő terület, de az egyes részek 
egymástól távol fekszenek és csekély kiterjedésűéit, minthogy a legnagyob¬ 
bak is felületes becslés szerint csak 100 holdasak. A mi tudósítónk a mar- 
czalvölgyi tőzeg vastagságára vonatkozólag azt mondja, hogy az a 10 m-t 
meghaladja (Pokorny csak annyit mond róla, hogy Egyházas-Rezső felé 
van egy kiterjedt rét, hol a kémlő rúd csak 8—11 lábnyi mélységben érte 
el a homokos altalajt), hogy fatörzseket és tuskókat találnak a tőzegben, 
melynek legfelső rétege sötét-fekete és töméntelen csigahéjjal van keverve. 
A Marczalvölgy ezen területét mintegy összekötik a Hansággal azon 
«savanyú rétek», melyek Sopron megye keleti határán a Rábamenti, továbbá 
Hövej, Szany és Szili községek határában fordulnak elő. 
Zala vármegyében az ú. n. «berkekben*) vannak nagyobb kiterjedésű 
tőzegterúletek. Pokorny (i. li. 117. 1.) igen gazdagnak mondja e megyét 
ingoványokban, különösen északi részében. Súmegh városától délnyugatra 
egy nagy tőzegtelep terjed, mely azonban már Pokorny idejében ki volt szá¬ 
rítva és szántófölddé átalakítva. 
Csab (Csab-Rendek), Rigács, Medgyes, Szegvár környékén, a Kigyós- 
víz mellett, valamint Sárosd és Galsa községek mellett összesen mintegy 
88 hold kiterjedésű ingovány-terület volna, melynek mai állapotáról még 
(193) 
