MESTERSÉGES ÁSVÁNYOK. 
305 
Ha a rézsulfat nagy fölöslegben van jelen, akkor sötétzöld erősen pleoch- 
roitikus kristályok is képződnek, melyeknek összetétele: 
I. II. 
Cu=58,50 o/o 59,57 % 
803=22,78 24,13 
HüO=18,72 16,30 
A H. mutatja az arnimit összetételét, melynek képlete Groth szerint 2SOt 
(Cu OH) 2 + SILÓ. 
Ha a legelőbb említett oldathoz vas helyett zinket adunk, akkor vékony, hat 
oldalú, optikailag egy tengelyű fehér táblácskák képződnek. Ezek valószínűleg egy 
a brucittal isomorph zink kydroxydból állanak. 
Magnesium egy rostokban és tűkben kivált hydroxvdot adott; a mangan 
kristályos oxydokat illetőleg, hydroxydokat adott. 
Eéz cuprit kristálykákat adott, melyeket azonban az ammóniák mindig 
corrodált. 
IV. Szerző erős nyomású kénliydrogen atmosphárában állította elő az alább 
felsorolt sulfidokat. A kénhydrogen atmosphárát rhodanammonium segítségéve 
állította elő. A rhodanammonium t. i. körülbelül 180°C-nál kénhugyanynyá alakul’ 
mely utóbbi még valamivel magasabb liőmérséknél szénsavra, kénhydrogenre és 
ammóniákra bomlik. 
Ily módon, ha az ammóniák megkötésére valamely savat rendesen ecetsavat 
adunk, tetszés-szerinti nyomással biró kénhydrogen atmosphárát állíthatni elő. 
Szerző a legszebb kristályokat akkor nyerte, midőn körülbelül két akkora 
mennyiségű rhodanammont vett, mint a mennyi a kísérlethez vett fémoxydnak 
rhodanáttá való alakítására elég, kevés feleslegű eczetsavat adott hozzá s vízzel az 
egészet annyira felhígította, hogy a cső körülbelül 2 /s-áig megtelt. Kiemeli még r 
hogy vagy nem szabad használni, mert az igen nagy nyomás következtében roppant 
heves explosiok támadnak, mint ez szerző számos kísérletei alkalmával többször 
meg is történt. A zárt cső a fenti keverékkel 4—6 óráig 230°—250°C-ra hevíttetett. 
Ily módon az alábbi sulfidok állíttattak elő: 
1. Galenit, eczetsavas ólomból. 2. Argentit, eczetsavas ezüstből. 3. Covellin 
rézvitriolból. 4. Zinnober, higanychloridból. 5. Rézsulfür, rézchlorürből. 6. Higany- 
sulfür, higanychlorürből. 7. Antimonit, liánytató borkőből. 8. Auripigment, arse- 
nessavból. 9. Troilit, vasammonium chlorürből. 10. Millerit, nickelsulfatból. 11. 
Kobaltmonosulfidot, cobaltchlorürből. 12. Alabandint, manganosulfátból. 
Szerző végül még a manganpát és korund előállítását említi. 
Bourgeois, a ki legelőször használta a hugyanyt carbonatok előállításánál, 
említi, hogy egyebek között a manganpát előállítása sem sikerült neki; szerző azért 
néhány kísérletét ismételte. 
1 . Manganosulfat és hugyany keveréke néhány óráig 160°—180°C-ra heví¬ 
tetett, ekkor kis rhomboederek és színtelen, savakban pezsgéssel könnyen oldódó 
sphárolithos képződmények keletkeztek. Szerző azt gondolja, hogy ezek a mangan- 
páttal identikusak. 
2. Aluminiumsulfat oldata hugyanynyal egy zárt csőben 160°—180°C-ra 
Földtani Közlöny. XXIV. kőt. 1894. (913) 90 
