354 
DE STAUB MÓRICZ : 
Mint az intézet geológusa az 1850-, 1852—1856-iki esztendőkben 
különösen az osztrák alpesek geológiai fölvételével foglalkozott. E területbe 
esnek a keleti alpesek legmagasabb gerinczei, melyeknek alapos tanul¬ 
mányozása olyan rendkivüli munkaerelyt és buzgalmat igényel, mint a 
milyen STUR-ban meg volt. 
1857-ben Stur Csehországban ; 1859-ben keleti Galicziában végezte a 
geológiai fölvételeket; 1863—1865-ig a stájerországi geologia-bányászati 
egyesület megbízásából kiegészítette és bevégezte az ország geológiai tanul¬ 
mányozását, melynek eredménye gyanánt 1865-ben Stájerország geológiai 
térképe és a hozzá tartozó magyarázó szövegként 1871-ben a «Geologie dér 
Steiermarko czimü vaskos kötet jelent meg. Ez években Stur még az észak¬ 
keleti mészalpesekben kisebb helyi fölvételekkel is foglalkozott; 1872-ben 
pedig az utolsó hivatalos fölvételét Kelet-Galiczia és Bukovina határában 
végezte. 
Sokat köszönhetünk STUR-nak hazánk geológiai ismeretét illetőleg. 
1858-ban a Vág völgyében és Nyitra vármegyében járt; 1860-ban térké¬ 
pezte ama nagy területet, mely a délnyugati Erdélyben Nagyszebeniül nyu¬ 
gatra a Maros, Temes és a román határ között fekszik; 1861-ben a Daru vár 
és Diakovár között fekvő pozsegáni hegységet és 1862-ben a Száva és a dal¬ 
mát határ között fekvő területet, melynek mintegy középpontját Károlyváros 
képezi. Ezek után részletes fölvétel czéljából még több Ízben járt Stur ha¬ 
zánkban. 1866- és 1867-ben térképezte az alacsony Tátrát, azaz a felső 
Garamvölgy és a felső Vágvölgy között fekvő hegyvidéket; 1868-ban Szo- 
molnok és Gölnicz környékét, azaz ama hegyvidéket, mely a Hernád, Sajó 
és Bodva folyók területeinek vízválasztóját képezi; 1869-ben a Karánsebes 
és Mehádia közti vidéket tanulmányozta; 1870-ben a Száva északi partvi¬ 
dékét Bebrina és Grabovecz között és végre 1871-ben Ogulin és a magyar 
tengerpartvidék ama részét, melyet a Károlyváros-Fiumei vasútvonal átszel. 
STUR-nak azonban a geológiai egyik fontos segédtudománya terén is 
vannak elévülhetetlen érdemei. Geológiai barangolásai közben a hegyek 
kőzeteit tanulmányozván, figyelmét az e kőzeteken tenyésző növényekre 
is fordította és ez alkalommal is kitűnő megfigyelőnek bizonyult. E tanul¬ 
mányok nevezetesebb termékei gyanánt csak a következő dolgozatait akarjuk 
kiemelni: «Monographie des Genus Draba» * és «Ueber den Einfluss des 
Bodens auf die Vertheilung dér Pflanzen, I, II»,** mely utóbbi közlemé¬ 
nyeiben megczáfolta De Candolle azon állítását, hogy a növények elterje¬ 
dése a talaj minőségétől teljesen független és felvilágosította azon félre¬ 
értéseket, melyekbe a botanikusuk az alpesek geológiai öveinek túlságos 
schematikus felfogása folytán kerültek. 
* Oest. Bot. Zeitschrift. 1861. 
** Sitzungbericlite cl. Kais. Akad. d. Wiss. Wien. XX. köt. 71. 1. és XXV. köt. 
349. 1. 
