ÁSVÁNYTANI KÖZLEMÉNYEK. 
365 
A megfigyelt alakok a kővetkezők: 
b=(010)°oPoo e=(01 l)Poo 
c=(001)oP s=( 101 )Pcx 3 
m=(110)ooP t=(301)3Poo 
A prismalapok nagyobbára keskeny, fényes csíkok; a kristálykákat 
tetőző lapocskák simák és jól tükrözők, közülök többnyire t. (301) lép elő¬ 
térbe ( 8 . ábra) ;ac. (001) véglap kicsi, egyeseken azonban nagyobb (9. ábra), 
de bágyadt fényű. 
Az alakok meghatározására mért szögek: 
Határértékek 
n 
obs 
calc. 
4c 
m 
.m' = 
= 110.1T0 
76° 
10'— 
76° 
44' 
4 
76° 
30' 
76° 
9' 
2 1 
b 
.m - 
= 010.110 
— 
1 
52 
3 
51 
55 
29 
t . 
t' = 
= 301.301 
122 
40 — 
122 
50 
4 
122 
45 
1 
.22 
41 
8 
t 
. c = 
= 301.001 
61 
40 — 
61 
44 
3 
61 
42 
ca. 
61 
20 
34 
s 
.s' = 
= 101.101 
63 
10 — 
63 
30 
4 
63 
18 
ca. 
63 
45 
38 
e , 
. c = 
= 011.001 
— 
1 
25 
32 
ca. 
25 
32 
22 
b. 
. e = 
= 010.011 
— 
1 
64 
25 
ca. 
64 
27 
38 
3. Calcit Táj ovárói, Zólyom megyében. 
Szürkeszinü, homokos agyagban az auripigmenttel 4 —8 mm átmérőjű 
fészkekben apró oszlopos calcitok is találhatók, a melyet mint ritkább társ¬ 
ásványt a quarzzal együtt már Jónás* ** is említ. A fehér és áttetsző, ritkábban 
átlátszó kristálykák 1,5—3 mm hosszúak, 1—2 mm vastagok. Közelebbi 
megtekintésnél meggyőződhetünk, hogy az uralkodó alak a legtöbb kris¬ 
tálynál egy nagyon hegyes positiv rhomboeder, lapjai azonban gyönge fé¬ 
nyük és egyenetlen felületük miatt meg nem határozhatók. A tetőző alak 
x( 0 lT 2 )— \ R lapjai [ 1 OT 1 . 01 T 2 ] övtengely irányában erősen rostozottak, 
de nem görbültek. Egészen alárendeltek % (2131) E 3 fényes lapocskái, néha 
kissé görbülve, ezek rostozása ismét (10T1.2131) éllel párhuzamos. 
Egyes kristályokon x (2131) nagyobb lapokkal fejlett ki, ezeken 
(IOTJ.2131) övben fekvő meredekebb skalenoédert ismerhettem fel, jelének 
megállapítása a lapok keskenysége és kicsisége miatt nem sikerült. A 10. 
rajzban az igen meredek és görbült rhomboeder helyett az első prismát szer¬ 
kesztettem. A jobbára közelitő mérések az alábbiak: 
* A. Schrauf : Über die Krystallformen des Kieselzinkerzes. Sitzungsber. d 
Wien. Akad. 1859. XXXVIII. pag. 801. 
** Jónás: Ungerns Minevalreicli. Pestli 1820. pag. 25. 
(235) 
