A TŐZEG MAGYARORSZÁGON. 
379 
A Csorbai-tó északi partján szűk, köves, törpefenyővel és egynéhány 
larixxal benőtt, a tó tükre fölé 40 m-re emelkedő gát van. Ennek túlsó a 
hegységre néző tövében 10 m magas gáttal körülsánczolt, lápos területet lá¬ 
tunk. Tisztán tünteti föl a tó jellegét és a tótok is «vaktónak» (slepe jezero) 
nevezik. Ezen medencze fölszintje lOm-rel magasabban fekszik mintaCsor- 
bai-tó fölszintje és ez utóbbi fölveszi amannak fölösleges vizét. A láp vegeta- 
tióját leginkább mohok (Sphagnum és Hpynum) egy nehány faja képezi, 
melyek között Eriophorum Sclieuchzeri és egy nehány sás csak silány életet 
folytatnak; szélén azonban a lápot törpefenyők koszorúja veszi körül. 
A «vak tó# a Solisko hát ama nyujtványának nyugati lejtőjén fekszik, mely 
az alsó Mlinicát nyugatról határolja és nem szenved kétséget, hogy a me- 
denczéje moréna tó, mely vizét még nem vesztette el végkép és létrejöttét 
egy glecsernek köszöni, mely a Solisko lejtőjét elfoglalta és kelet felé való 
elterjedésében csak az igazi Mlinica glecser gátolta. A szűk sáncz, mely a 
«vak tavat » a csorbai-tótól elkülöníti, kétségen kívül ama glecser homlok¬ 
morénája. 
A Csorbai-tó keleti oldalán fekszik a «kettős láp», melyet csak egy 
nehány méter széles sziklasáv különíti el a tótól és az egész terrasz legérdeke¬ 
sebb jelenségeinek egyike. «A kettős láp# (e nevet Rehmann adta neki) alsó 
része mérsékelt nagyságú elliptikus medencze, mely már alacsony törpefenyő¬ 
vel benőtt fölláp stádiumába ment át és vizének kettős lefolyása van. Felső ré¬ 
szében ezen medencze tetemesen szűkül és valamivel magasabban fekvő 
lápba megy át, mely ismét egy keletről benyúló morénadombot olyformán 
fog körül, hogy szűk, de mély patkóalaku árkot alkot. 
Keletre a «kettős láptól#, tőle egy a Mlinica völgybe vezető erdei út 
által elkülönítve még egy másik szintén hozzáférhetetlen és közelebbről 
meg nem jelölt láp fekszik, mely a Mlinica patakig terjed és ebbe vizét is 
bocsátja. 
Eme lápok a Csorbai-tóval együtt majdnem ugyanazon szintben fe- 
küsznek; ennek keleti partja és a Mlinica-patak között fekvő területet el¬ 
foglalják és helyzetüknél fogva is megfelelnek a Mlinica eredeti völgytal¬ 
pának. 
Az eddig említett lápok a Csorbai-tó legfelsőbb terraszához tartoznak, 
mely a tó déli partjával hirtelen igen mély szintre sülyed; a keleti Smre- 
kovica egyhangú magaslatai és az 1096 m magas Hradek képviselik azt. 
Keleti, a Mlinica völgy talpának megfelelő része hosszú nyelvben nyúlik ki, 
mely a nj’ugati Nakiad hegytől (1344 m) a keleti mengsdorfi völgyig terjed 
és a szepesi síkság felé lépcsőzetesen apad. Ezen nyujtvány felülete a jég¬ 
korszak legkülönbözőbb jeleit tünteti föl. Mindenek előtt a "kettős láp# 
vize jut a «felső lápba#, mely gyönyörű, délkeleti irányban 1343 m-nyi 
magasságú, de mélyen besülyesztett medencze. Ezen láp északi és nyugati 
partja magas és meredek; a keleti és déli pedig alacsony. Ez utóbbi mentén 
( 249 ) 
