A TŐZEG MAGYARORSZÁGON. 
385 
sága 100, szélessége 50—60 m. A monda szerint ezen lápon ősrégen állott 
a régi falú (Stare Selce = ó-lak). 
b) k «do Sigoti» nevű dűlőben levő, az előbbinél valamivel kisebb láp. 
c) A «de Jelsin» nevű dűlőben, mintegy 5—6 hektárnyi területen 
megszakítva és felváltva száraz legelő és szántóföldek között fekvő láp. 
Altalaja fövény és kavics, itt-ott nagyobb gömbölyű kövek is fordulnak elő. 
A legvastagabb köztük az a) alatti, mert két méterre bírták a mérő- 
rudat belemélyeszteni, anélkül, hogy feneket értek volna. 
Abauj-Torna vármegyét dr. Mágócsy-Dietz Sándor tanár úr kutatta 
át a bizottság megbízásából. 
Dr. M.-Dietz űr a következőt írja: 
Az irodalmi adatok közül különösen hitelesnek látszott Pokorny 
értekezése, melyben Abauj vármegyében előforduló tőzegtelepekként (i. li. 
137. 1.) vannak felsorolva «a Kanyapta mocsár és vidékei) és pedig Szepsi, 
Makráncz, Csécs, Pány, Bodoló, Jánok és Buzita helységek. 
Ugyancsak teljes hitelt érdemlőnek kellett tekintenem a Korponai 
János írta «Abauj vármegye monograpliiá»-jában (Kassa 1866-—70) fel¬ 
sorolt adatokat annál is inkább, mert a munka vármegyei hivatalnok 
kezéből kerülve ki, bizonyára a rendelkezésére álló hivatalos adatok fel- 
használásával készült. A munka első kötetében több helyen van tőzeg¬ 
telepekről említés téve, és pedig a 237. lapon azt olvassuk, hogy «említést 
érdemel a Kanyapta patak mellékén különösen Makráncz környékén fekvő 
nem kis mennyiségű tőzegréteg, mely néhol 2 ölnyi vastagságban heveri) 
és a 309. lapon.«a turfa noha a Kanyapta is valószínűleg a Hernád 
mentében és völgyében található, tüzelő anyagaink még jelenlegi bőségé¬ 
ben nem használtatik». Ezen és más, szóbeli közlés útján beszerzett adatok 
alapján elhatároztam elsőben is Abauj-Torna vármegyének két nagyobb 
síkságát, a Hernád és Kanyapta völgyét átkutatni. 
A Hernád völgyét kezdve a Csermely nevű mellékvölgytől egészen a 
vármegye déli részén fekvő Szikszóig bejártam, különös érdeklődéssel 
kutatva a Hidas-Németi, illetőleg a Hernád-Szurdok községtől le egészen 
Borsod vármegyéig húzódó Bársonyos nevű Hernádág környékét, mert a 
Bársonyos folyásában sok helyütt alkot posványos, ingoványos helyeket. 
Bejártam ezért különösen Alsó-, Felső-Méra, Encs, Fügéd, Forró-Ináncs, 
Csobád, Kinizs, Aszaló és Szikszó községek határait. Fájdalom azonban 
minden eredmény nélkül, mert előfordul ugyan a Bársonyos mentén kisebb 
nádas, pl. Méra és Encs között, továbbá nagyobb mocsár pl. Szikszó közelé¬ 
ben, de a tőzegképződésnek minden nyoma nélkül. A völgy feneke — a 
mélyebb fekvésű területeken is — képlékeny tömött agyag, melyet a Bár¬ 
sonyos mentén a folyóág 1763-ban kezdődő szabályozásának daczára 
koronként bekövetkező árvizek alkalmával lerak s mely viszont a szára¬ 
zabb években egészen a megrepedésig kiszárad. 
Földtani Közlöny, XXIV. köt. 1894. 
25 
