392 
KÖNYVISMERTETÉS. 
Ezzel végződik a nagy 8-réttí 823 lapu első kötet. A második 1015 lapra 
terjedő kötet tartalma a következő: 
Mangan (manganércz általában); chrom (chromvasércz); nikkel (magnes- 
kovandok, nikkelarsenitok); kobalt (kobaltérczek általában); vanadium; titán; 
ón (ónkő); biszmut (biszmut és biszmutérczek); wolfram; molybdén; urán; 
antimon (antimonit); arzén; réz (nem érczek, hanem geológiai hasonlatosságok 
szerint csoportosítva); zink; higany (országok szerint rendezve); ezüst (u. m. 
a réz csoportosítva); arany (szintén); platina és a vele együtt előforduló fémek. 
Hogy a követett rendszer iránt még jobban tájékozódjunk, bemutatjuk a 
rezet tárgyaló szakasz tartalmát. A réznek alkalmazása, ötvözeteinek felhasz¬ 
nálása, azoknak összetétele százalékban, a réznek sói; termelési statistikája 
(mennyiség és értéke), a rézérczek és rézfémek országok szerint rendezve 1880-tól 
1890-ig Eszak-Amerika-, Spanyolország-, Portugál-, Német- és Oroszországra 
vonatkozólag, még egyes területek szerint is részletezve; Anglia, az Egyesült- 
Államok és Francziaország réztermelése behatóan tárgyaltatik. A rézásványok 
rövid jellemezése. A réznek keletkezése; réztelérek eruptív kőzetben (Monté 
Catini, Rocca Tederigki, Sestri, Levante, Monté Calvi, Ponté allé Lecckia, 
Epidaure, la Prugne); rézérczfekvőkelyek az eruptív kőzetek érülésein (Ural, 
Bogoslowski, Nisckni Tagilsk és Jekaterinenburg, Szerbia); réztelérek : rézkovand- 
telérek quarzos teléranyaggal (Arizona, Anaconda, Burra-Burra, Namaqualand, 
Wascligang, Kef-oum-Theboul, Telemark, Kupferberg, Yal Trombia, Sabbia 
és Sassina), rézkovand és siderit (Kitzbückl, Kupferplatten, Mitterberg, Kot- 
terback, Szlovinka); réztartalmú pyritek Faklun, Böraas. Foldal, Yigsnás, Rio- 
Tinto, Tkarsis stb., San-Domingos, Agordo); fekete rézokra- telérek (Sierra 
Nevada, Algír, Kresevo, Prozor, Kleinkogel); termésréz a Felső tó mellett; rézércz¬ 
fekvőkelyek üledékes kőzetekben (Rammelsberg, réztartalmú homokkő Orosz¬ 
országban, Csehországban, Bolíviában, Mansfeldi, Frankenburgi és Bieri réz¬ 
pala) ; az ólom és réztartalmú homokkő St.-Aruold-ról (Kaukasus és Boleo). 
Ezen tájékoztatás eléggé bizonyítja azt, hogy az előttünk fekvő munka nem 
egy általános névtára az ásványfekhelyeknek, hanem inkább egy, az értékesíthető 
ásványoknak a chemiai elemek szerint, bizonyos geológiai hasonlatosságok alapján 
osztályozott leírása akar lenni, úgyszólván az ásványfekvőhelyek geográfiája, 
melyek határai nem politikaiak, hanem mineralogiaiak és alárendelten geo¬ 
lógiaiak. 
Szerzők megkisérlették itt-ott egy ilyen osztályra nézve, tehát a legszűkebb 
keretben általános szemponthoz jutni; a szakembernek igen bő anyagot nyújtanak, 
egy nélkülözhetlen segédkönyvet, de nem tankönyvet. Ez korántsem akar azon¬ 
ban szemrehányás lenni és e dicséretes munkát a Dana «System of Minera- 
logy»-val hasonlíthatjuk össze, mely tudva lévőén a részletes mineralogia legjobb 
kézikönyve és mely az általános részt szintén egészen mellékesen tárgyalja. 
Abban sem lehet szemrehányás, ha konstatálnunk kell, hogy a szakirodalom egy 
tekintélyes, különösen hazánkra vonatkozó része figyelmen kívül maradt, ez 
minden emberi működés gyarlóságában rejlik, továbbá részint a könyvtárak 
sajnálatraméltó hiányosságában és részben abban is, hogy az ásványfekvőhelyek 
tana egészen az utolsó időkig központi orgánumot nélkülözött, mely u. m. a 
(262) 
