35 
vegetation under og mellem større Alger som Fucus inflatus f. 
disticha , Rhodijmenia palmata etc. 
Hansteen, der mærkelig nok ikke selv har iagttaget Bangia- 
Samlaget ved Norges Vestkyst, skriver, at Wille har fundet et 
saadant ved Mandal. I Følge Wille dannede det paa Klipper 
og Sten over det almindelige Vandmærke et næsten sammenhæn¬ 
gende, lysegult Bælte, bestaaende af indtørrede Bangia-Tmade. 
Ganske lignende, lysegule Bevoxninger af Bangia finder man 
jævnlig her hjemme og paa Kulien; paa Færøerne beholder 
Bangia derimod altid sin mørke, rødbrune Farve. 
I Følge Gran skal i Christianiafjord Bangia være den Alge, 
der overhovedet gaar højest op over Havets Niveau, dette passer 
ikke for Færøerne; her voxer adskillige Alger betydelig højere. 
Hvor forskellige begge de nu omtalte Alger end er, biologisk 
set er de meget overensstemmende og danner ogsaa et særdeles 
karakteristisk Samfund, hvad enten de forekommer sammen, 
eller, hvad der ogsaa hyppig er Tilfældet, hver for sig; mellem 
Urospora findes ofte indblandet i stor Mængde Ulothrix flacca 
og andre Ulothrix- Arter; og Jonsson fandt i November—De¬ 
cember betydelige Codiolum -Samlag, som paa denne Aarstid 
sammen med Ulothrix -Arter erstatter Urospora , der er en For¬ 
aars- og Sommeralge. 
Ved Grønlands Kyster har Bos en vinge (45, p. 201) iagt¬ 
taget et meget lignende Samfund bestaaende af Monostroma 
groenlandicum , Ulothrix flacca, Urospora mirabilis og Bangia 
fnscopiirpurea; det er altsaa ogsaa her, som af Bo sen vinge 
fremhævet, dannet af traadformede, ugrenede Alger. Bo sen¬ 
vin ge kalder det Monostroma-groenlandicum- Samlaget. 
C allithamnion-Samfundet. 
Medens de hidtil omtalte Algesamfund har deres egentlige 
Hjem over den iøjnefaldende, lyse Linie, som dannes af Balaner 
og Skalmuslinger, kommer vi nu til en Vegetation, der har 
hjemme i og omkring dette »dyriske Samfund«, der paa Fær¬ 
øerne vil tindes omtrent ved højeste Vandmærke, hvad f. Ex. 
Boye fremhæver ogsaa er Tilfældet ved Norges Vestkyst. 
Dette Samlags typiske Bepræsentanter er Callithamnion ar- 
buscula og Ceramium acanthonotum, der paa udsat Kyst næ- 
3 * 
