39 
Cora 11 in a - Sa m fundet. 
Dette Samfund kan paa meget udsatte Steder naa op i Cal- 
lithamn ion - S a mf un d et og saaledes voxe endog op over højeste 
Vandmærke, men det hører dog nærmest hjemme i den lavere 
Del af det litorale Bælte og fortsætter sig derfra langt ned i den 
sublitorale Region. Paa mere beskyttede Steder naar Corallina 
ikke meget over laveste Vandmærke og er her indskrænket til 
at voxe i de lavere liggende, litorale Fjærehuller, som den be¬ 
klæder med et tæt, lyst-rosenrødt Dække. 
Mellem den mere eller mindre tætte Corallina -Vegetation 
tinder dels en stor Mængde mindre og mere spredt voxende 
Former et gunstigt Voxested, dels huser det ogsaa større Alger, 
der her ofte forekommer i saa stort Antal, at de danner egne 
Samlag, som senere skal omtales (se Tavle 9). 
Af de mange mere spredt forekommende Alger, som findes 
i Corallina- Samfundet, skal her blot nævnes nogle af de vigtigste. 
En af de mest karakteristiske er Lomentaria articulata, der 
voxer i tætte Tuer indfiltret mellem Corallina; endvidere træffes 
Ceramium rubrum i flere Former, Porphyra leucosticta, Polij- 
siphonia urceolata og navnlig i mindre Fjærehuller ogsaa P. 
Brodiæi, Chondrus crispus, Scytosiphon lomentarius, Phyllitis 
fascia, Dumontia filiformis, Laurencia pinnatifida, Acrosiphonia- 
Arter, Himanthalia især unge Planter, Gigartina, Monostroma og 
mange andre. Epifytisk paa Corallina forekommer Dermatolithon 
Corallinæ; paa noget mere beskyttede Steder træffes Leathesia 
di ff or mis, den er dog ikke almindelig, men de faa Steder, hvor 
den forekommer, er den som oftest fundet i Mængde, f. Ex. paa 
Sundskær i Kalbakfjorden; her, paa dette mere beskyttede Sted, 
fandtes ogsaa Chordaria flag elli for mis, Dictyosiphon foeniculaceus 
og D. hippuroides. 
Corallina synes ikke at taale længere Tids Tørlægning; her¬ 
med stemmer dens yppige Væxt i de lavtliggende, vandfyldte 
Fjærehuller paa mere beskyttede Steder, hvor den altid mangler 
uden for disse. At den derimod paa stærkt udsat Kyst f. Ex. 
Muletangen, Viderejde, paa skraanende Klippeflader kan naa 
langt op i Callithanmion-S&mlaget, ja endog undertiden over 
højeste Vandmærke, har jeg fremhævet ovenfor. Men indtræffer 
der i Sommertiden roligt Vejr og Sø, ser man den ogsaa al- 
bleges her, og den dør sikkert, naar den ligger tør i længere 
