49 
saadanne litorale Alger, som ude i det fri voxer i Sprækker og 
Revner i Fjæren eller paa anden Maade er skærmede mod for 
stærkt Lys, dels ogsaa sublitorale, der herinde, efterhaanden 
som Lyset bliver svagere, rykker op til Vandskorpen, ja nogle 
af de sidstnævnte formaar endog at voxe saa højt, at de under 
Ebben er tørlagte, og imellem disse er adskillige Floridéer, som 
man i Almindelighed i aabent Hav først trætfer paa dybt Vand. 
Ror man ind i en saadan Hule, faar man i sammentrængt 
Form et ganske tilsvarende Billede af Algevegetationen, som 
man vilde faa ved ude i det fri at bevæge sig nedad en lodret 
staaende, algebevoxet Klippevæg; Strax ved Indgangen har man 
naturligvis litorale Alger, men disse forsvinder, som alt nævnt, 
hurtig, ligeledes Alaria- Samlaget. Laminaria hyperborea lindes 
noget længere inde, men snart hører ogsaa den op, og vi har 
kun Floridéer igen. 
Betragter vi nu Algevegetationen lidt nærmere, er det som 
alt antydet forholdsvis kun meget faa egentlige litorale Alger, 
vi træffer herinde. Den Alge, der gaar højest op og i det hele 
taget har størst Udbredelse her, er Rhodochorton Rotliii. Som 
en tæt, lav, brunrød Filt dækker den i udbredte Samlag Hu¬ 
lernes Vægge og Lofter. Selv i de mægtige Huler paa Trold¬ 
hoved er det sikkert denne Alge, der farver de mere end 50 
Fod høje Klippehvælvinger røde. I Udkanten af Hulerne og 
nærmere Havets Niveau voxer den som smaa, ærtestore, faste 
Klumper paa Klippen. 
Omtrent ved højeste Vandmærke og nedad tinder man jævn¬ 
lig i Hulerne et tæt, næsten sortagtigt Dække af Plumaria ele- 
gans , en Alge jeg paa Færøerne kun har fundet disse Steder; 
endvidere trætfes ofte i Nærheden af Hulens Aabning et tæt 
Dække af Cladophora rupestris sammen med Ceramium riibrum , 
Polysiphonia urceolata og andre. I en Hule paa Nordsiden af 
Kvalbøfjord paa Syderø fandtes et Stykke inde i Hulen et lavt 
rødt Dække af en lille Phyllophora (7, p. 359). Noget over lavest 
Vandmærke voxer endvidere den lille, elegante Callithamnion sco- 
pulorum i stor Mængde, og Callithamnion arbuscula kan ogsaa 
undertiden trænge noget ind i Hulerne; den forandrer delvis 
Skikkelse her, idet Forgreningen bliver mindre tæt og Farven 
lysere rød. Medens man ude ved Hulernes Munding som oftest 
har Corallina som Undervegetation, forsvinder denne snart inde i 
Hulen, og man faar Phymatolithon polymorphum i Stedet; denne 
4 
