28 
Porphyra umbilicalis. Paa Myggenæs Holm, hvor Klippekysten 
paa Sydsiden skraaner jævnt opad, gaar Porphyra sikkert mindst 
50 Fod op over Havet. Disse Iagttagelser er tilmed alle fra 
Sommermaanederne; om Vinteren, naar Havets Brænding slaar 
langt højere op, er det meget rimeligt, at ogsaa Porphyra voxer 
endnu højere. 
Det er Porphyra umbilicalis , der her næsten er eneraadende, 
naar bortses fra Hildenbrandia- Samfundet, der findes overalt 
som Undervegetation. Som smaa, lave, 2—3 Tommer høje Tot¬ 
ter, hvis mere eller mindre sammenfoldede Form giver dem 
Udseende af sammenkrøllet Papir (se Wil le, 56, p. 38) dækker 
denne Alge Klipperne snart ganske tæt, snart mere spredt. Ve¬ 
getationens Farve er mørk rødbrun; til Tider spiller den dog 
mere i violet, undertiden ogsaa i gulbrunt. Ved sin stærkt sam¬ 
menfoldede Form er Porphyra umbilicalis i Stand til mellem 
Løvets mange Folder ret længe at tilbageholde Havvand, og 
selv om Planten tilsyneladende er tør udvendig er der dog som 
oftest nogen Fugtighed tilbage paa de indvendige og nedadven- 
dende Dele af Løvet, men den taaler at blive saa tør, at den 
knager, naar man træder paa den. Foruden Indtørring er den 
naturligvis ogsaa udsat for lang Tids Udvadskning af ferskt Vand. 
Paa mere beskyttede Steder bliver Porphyra umbilicalis større, 
ofte fodlang eller mere, og dækker med sine store, krusede Hin¬ 
der Klipperne, eller hænger nedad lodrette Klippeflader som 
lange Totter, der flagrer i Vinden (se Tavle 5). 
Som tidligere nævnet er Samlaget i Almindelighed udeluk¬ 
kende dannet af denne Alge med Hildenbrandia og Verrucaria- 
Arter som Undervegetation, men man finder dog ofte indblandet 
forskellige Former af Enteromorpha intestinalis, Ectocarpus lilo- 
ralis og andre, ligesom ogsaa nedennævnte Fucus- Samfund sky¬ 
der sig op i Porphyra- Samlaget. 
Porphyra- Vegetationen har været yppig udviklet i de Maa- 
neder (April—August), hvori jeg har besøgt Færøerne, og ligele¬ 
des har Mag. H. Jonsson meddelt mig, at han har fundet den 
kraftig udviklet i Oktober—December Maaned 1897, da han be¬ 
rejste Øerne. Den synes derfor at være veludviklet hele Aaret 
rundt og er ikke som af Simili ons (1. c. p. 250) fremhævet ho¬ 
vedsagelig en »Winterformation«, selvom den muligvis, at dømme 
efter dens Optræden andre Steder, kan formodes at være endnu 
kraftigere udviklet i Vintertiden, og da maaske paa de for det 
i 
