6 
Nær ved Land mellem Tangbuske og i Fjærehuller kan Solen 
naturligvis opvarme Havvandet betydeligt, saa at det endog kan 
føles helt lunkent; paa Skuo maaltes saaledes i et temmelig 
stort Vandbassin 25 0 C. den n / 6 1900, og i mindre Fjærehuller 
kan Temperaturen sikkert stige endnu højere. 
Hvad Havets Saltholdighed angaar, vexler denne som alt be¬ 
rørt, eftersom Atlanterhavets saltere (over 35,00 °/oo) eller Polar¬ 
strømmens mindre salte Vand (under 35,00 °/oo) beskyller Kysterne; 
dog vil Forskellen næppe være meget stor. 
Fra de færøske Kyster løber der næsten overalt ferskt Vand 
i Havet; men paa Grund af de stærke Havstrømme mærkes 
dette kun lidt i Forhold til de store Masser Havvand, der føres 
forbi, og faar i Almindelighed kun ganske lokal Betydning for 
de Algers Vedkommende, der voxer i selve Bækkenes og Vand¬ 
faldenes Udløb. Kun inde i Bunden af de større Fjorde, hvor 
Vandet ikke saa let fornyes, mærkes det ferske Vand fra 
Land i betydeligere Grad, og her kan Vandet ofte blive mere 
eller mindre brakt, hvad der har ikke ringe Indflydelse paa 
Algevegetationen, som paa saadanne Steder er yderst fattig paa 
Arter. 
b. Tidevand; Havstrømme. 
Saagodt som overalt ved Færøernes Kyster findes Tidevande. 
Forskellen mellem højest og lavest Vandstand er ikke stor, idet 
Flodbølgen paa Grund af Færøernes ringe Udstrækning og de tal¬ 
rige aabne Fjorde og Sunde ikke tilnærmelsesvis bliver opstem¬ 
met til saadanne Højder, som paa Norges og Skotlands Kyster. 
Paa Vestsiden af Øerne, hvor Tidevandet er størst, vil For¬ 
skellen mellem Ebbe og Flod højst naa 8—10 Fod ved Spring¬ 
tid, paa Østkysten næppe mere end 4—5 Fod. 
Nedenstaaende Observationer over Tidevandet, som er tagne 
i Sommeren 1900 og velvilligst stillede til min Disposition af 
»Guldborgsunds« Officerer, giver nærmere Oplysninger herom. 
Observationstiden strakte sig over godt en Maanedstid; Vejret 1 
var i den Periode roligt, saaledes at Storme ikke har kunnet 
indvirke forstyrrende. 
