14 
Dt PRIMICS GYÖRGY : 
színű tehát, hogy az említett posványos horpadások nem egyebek, mint az 
egykori tufát hányó beomlott kráterek helyei. 
Nádfalvától (Tresztya) északkeletre, a szelistyei patak felső táján, a 
Csetrás-vonulattól egészen elkülönült, két kisebbszerű, egymással párhuza¬ 
mosan, kelet-nyugoti irányban vonuló hegyhát látható, melyek közül az 
innenső Hulpus, a túlsó Drájka. Mind a kettő érdekes hegy. 
Hulpus egész tömege szirtes mészkő, mely úgy látszik telérekkel van 
áthálózva. A Drájka kőzete quarzos, biotitos trachyt. E két társhegyet egy¬ 
mástól a szelistyei patak választja el. E patak azonban, fájdalom, oly 
keskeny és mély árokban folyik, hogy medrében végig menni lehetetlen, s 
így a két hegy heterogén kőzetének érdekes érintkezési határát nem lehe¬ 
tett látni. 
Hulpus keleti végén a felület televény földjében, sok telérquarz-kris¬ 
tály található, annak jeleül, hogy ott valahol a mészkőben vonuló telér a 
szabadba bújva ki, szétmállott. E hegy délnyugati oldala a legérdekesebb. 
Itt a hegy oldalán és az aljában, számos, gyakran fejnagyságu baryt- és 
pyrittal kevert quarzdarabok hevernek. Ezek bizonyára egy nagyobb szét¬ 
esett ásványtelér darabjai. 
Drájka-liegy quarzos trachyt tömegében régi idő óta bányászszák az 
aranyat; jelenben is szorgos bányászat folyik ott. A bányák a hegy észak¬ 
keleti oldalában vannak, de a hegy délnyugoti végében is mély tárnát 
mélyesztettek azon reményben, hogy uj, gazdagabb aranytelérre bukkannak. 
Drájka északi oldalán, a patakon túl, gerinczével párhuzamosan szá¬ 
mos kisebb, nyirokkal és trachyttufával környezett tracliytkupocska vonul 
egyenes sorban. Ezek kőzete szembetűnően különbözik a Drájkáétól; könnyen 
alakítható, lapokra hasad és bőven tartalmaz fekete csillogó, egymáson 
keresztűl-kasul álló, hosszú és vékony amphibol-kristályokat és gyéren fekete 
csillámot és quarzot. 
Hulpus déli oldalán a mediterrán üledékek s Drájka északi oldalán a 
trachyttufa és a nyirok borítja a tért. E két utóbbi képződmény egyúttal a 
Drájka és Hulpus tömegét elválasztja a Momeásza es a N. Csetrás nyúlvá¬ 
nyaitól. 
Sztogutól kezdve a Dzsámena, Hidzsá-pávi, Memeásza és a N. Csetrás 
erdővel borított trachytos kőzet tömegei egymással szorosan összefüggnek s 
ásványos alkat tekintetében is kevés eltérés tapasztalható köztük. Érdekes 
tünemény az, hogy a quarztartalom keletfele fogy s a kőzet sokszor zöld¬ 
kövessé válik. E nagy trachytos hegytömeg kőzeteinek petrographiai jelentő¬ 
ségű különböző módosúlatairól csak az anyag beható áttanulmányozása 
után szólhatok részletesebben. 
A tresztyai (nádfalvi) aranybányák a már ismertetett Mjelu-hegy- 
gerincz mállott kaolinos és zöldköves kőzetében vannak s minden valószínű¬ 
ség szerint, a bárbárai aranytelérek csapásában művelteinek. 
(14) 
