CSETRÁSHEGYSÉG. 
Í7 
gerincze sok helyen oly keskeny vagy sziklás, hogy rajta teljes lehetetlenség 
végig menni; azért, ha tovább haladni akarunk, kénytelenek vagyunk az 
oldalokon kapaszkodva, az ily járhatlan helyeket kikerülni. 
AN. Duba legmagasabb pontján (964m.), honnan, mint gondolható, pom¬ 
pás tájakon, s kiválóan a Vulkán sziklás tömegén gyönyörködhetünk, egy G—7 
méternyi magas, természetes kőoszlop emelkedik ki a gerinczből, mint élő 
tanúja a N. Duba eredeti nagyságának. Ez is oly jelenség, mint a minőről a 
Styirba kőfala bizonyságot tesz. 
A két Duba, valamint a Kordura, Cserbura és Koszta-mare kőzete, 
édes testvére a Bulzuénak és a Nagy-Csetrásénak: quarzos trachyt, melyben 
itt-ott jókora fekete csillám (biotit) és rövid amphiból-kristályok láthatók, és a 
melyben a szabályosan kifejlődött quarz-kristályok gyengén ibolyásszínűek. 
A Duba, Styirbu, Bulzu és Gurgujáta közti völgyes-dombos területen, 
mediterrán üledékek, trachyttufák, trachythrecciák és a nyirok láthatók. 
A tracliyttufa a Styirba keleti és északi oldalán nagy területet borit s benne 
több helyen tömeges trachyt is előfordul. A tracliyttufa e vidéken is sok 
magnetitet tartalmaz, mely esőzések után a vízvájta barázdácskákban 
mint fekete por rakódik le. 
A Duba és Kordura trachyttömege dny. ny. és ény. oldalán, kárpáti 
homokkővel érintkezik, melyek többek közt, a Duba és Kordura patakok 
mentén számos helyen jól föl vannak tárva. A kárpáti homokkő és trachyt 
közé beszorulva, pár helyen nevezetesen a Koszta-máre aljában melaphyrra 
is akadunk. 
A melaphyros kőzetek Herczegány vidékén nagy területeket borítanak. 
Összefüggő vonulat alakjában, a Gurgujáta és Bulzu oldalainál kezdődve, 
északnyugati irányban egészen a Csetrás-hegység vízválasztójába eső Mácse- 
sátá hegyig elnyúlnak. A melaphyros kőzetek e vonulatban kiválóan tufákkal 
és brecciákkal vannak képviselve, melyek közt a tömör vagy mandulaköves 
lávaleplek általában alárendelten fordúlnak elő. E kőzetek összes szín- és 
szövetbe]i változatai: tufái, brecciái és különféle lávái, kiválóan jól a Valea 
Rákásiuluj első, északfelől jövő mellékpatakjában, a Lá-Frunzá patak med¬ 
rének hosszában jól föl vannak tárva. Folytonosan e patak medrében föl¬ 
felé haladni bajos és fárasztó, de a melapliyr-vulkánok működésének 
clironologiáját csak ily utakon lehet tanúlmányozni. Ha e patak medrén 
fölfelé haladva figyelemmel kisérjük a melaphyros kőzetek különböző 
változatait, meggyőződünk, hogy azon hatalmas vulkánok, melyek a triász 
korban Erdélyben s főleg az erdélyi Érczhegység területen működtek 
s terményeikkel ma oly nagy területeket borítanak, valóságos strato-vulká- 
nok (réteges vulkánok) voltak s működésük összehasonlíthatlanúl hosszabb 
ideig tartott, mint azon aránylag fiatal s a magyar birodalom területén általá¬ 
nosan elterjedt vulkánoké, melyeknek terményei a különböző trachytok, ande- 
sitek és hasaltok. 
Földtani Közlöny, XVIII. köt. 1888. 
(17) 
