CSETRÁSHEGYSÉG. 
21 
homokos mészkövet találtam, melyekben apró kagylók héjjainak töre¬ 
dékei láthatók. E mészkő rétegei, úgy látszik, már el vannak födve, mert 
sehol sem találhattam fel azokat. 
Porkuráról Kuretyre vivő útban, egészen a Púba tömegéig, különböző 
állapotban levő trachvtos kőzetek és ezek törmelékei és málladékai észlel¬ 
hetők. A szálban levő traehytok közt túlnyomó a szürkésfehér kaolinos. 
Puha keleti lábánál, a tracliyt sok helyen darává esett széjjel és ily helye¬ 
ken, a kőzet eredeti alkatrészeiből, az amphibol, biotit és a quarz szabad 
állapotban is összegyűjthetők. Ugyancsak a kuretyi út mellett, a 1 )uba töme¬ 
geitől északkelet felé, tőle jó messzire, egy teljesen szabadon álló oszlop- 
szerű kopasz trachytszikla látható. Ez már a második bizonyítéka annak, 
hogy a Púba trachyttömege eredetileg sokkal magasabb volt és sokkal na¬ 
gyobb területet borított, mint ma. 
A Magúra Porkuluj hatalmas trachyttömege a Puha keleti nyúlvá¬ 
nyának tekinthető. E két kimagasló hegy közt, alacsonyabb, gömbölyüdött 
hátú hegyek terűinek, a melyek habár vastagon nyirokkal és ehhez hasonló, 
kevert tracliytmálladókkal el is vannak borítva, helyenkint mégis az eredeti 
trachytos kőzet kiüti magát. Magúra Porkuluj hegyet kelet felől, félkör 
alakjában a melaphyr környezi, nyugoti oldalán a nyirok van elterjedve. 
E tájon, néhány helyen, zöldköves, valóságos trachytbrecciára is akadhatunk, 
melyekben néhány bánya van melyesztve. 
Porkura délnyugoti és déli oldalán, a már említett hegyek aljában, 
rendesen nyirokkal födött trachyttufa van elterjedve. 
Buha gyönyörűen kimagasló kúpjától keletre, a tracliyt és a melaphyr 
érintkezési határánál, csak egy pár kicsiny trachytkupocska található még, 
a melyeken túl már a melaphyr birodalma kezdődik. 
Porkurától és Puhától kezdve, kelet fele messzire, mindenütt csak 
melaphyrt találunk. E melaphyr-hegység szorosan véve a Csetrás-vonu- 
lat északi szegélyéhez tartozik. Kezdődik Balsa táján és északfelé, Gal- 
bina, Voja és Porkura irányában Kuretyig nyúlik; területén Valea-Jepi, 
Bunyest, Pojána, Tekerő és Kis-Almás községek terülnek. E nagy 
melaphyrhegységnek oly feltűnő sajátos jellege van, melynél fogva már 
messziről megkülönböztethető az aránylag ifjú, erőteljes, erdős trachytos 
hegyektől. Roskadozó aggastyán képe ez, kin az évek hosszú sora feltűnő 
nyomokat hagyott: teste összetöpörődött, feje dísze letarolódott s arczán 
mély ránczok keletkeztek. Közéj) magas, kopasz tetejű, meredek oldalú, 
mely patakvölgyekkel áthálózott s messziről vöröslő hegység ez, melynek 
oldalain az esővíz mély barázdákat mosott. Az erdő e melaphyrhegységben 
— mint öreg embernél a haj — már csak védett helyeken, egyes gödrökben 
és patakok mentén tenyészik. 
A mélyen bevájt porkurai patak (Yálea Porkului) 7—8 km.-nyi 
hosszúságban a melapliyron folyik keresztül. Ha e patakon végig menve 
fái) 
