r>t szabó józsef: 
hasonló verődékkel valamint kevés fokhagy maszag-terjesztéssel elillant, hogy 
tehát arzenes sav a lengület, kétségen kívül áll; siettem ennélfogva Eber- 
gényi urat arról értesíteni, hogy a munkásokat ezen a helyen nem kell 
huzamosan foglalkoztatni, mert mérges gőzök ott még folyvást fejlődhetnek. 
A küldött daraboknál a physikai tulajdonságok meglehetősen eltérők : a 
szín szerint van víztiszta, van fehér, van szürke és sárgás; a fény szerint 
üvegfényű, gyöngy- és gyémántfényű. 
Alakilag az egyes reszek egészben szalagok s ezek parallel vagy olykor 
sugarasan, legyező-alakulag stb. halmazodnak össze. A szalagok hossza néha 
i —3 cm., azok papirvékonyak s hajthatók mint a gipsz, de kevésbbé ride¬ 
gek. Az uralkodó alak tehát valami oldalas véglap. Ezen vékony víztiszta 
szalag a mikroskop asztalán anisotrop, s az elsötétedés az oldalhatárokkal, 
valamint az ezek között húzódó parallel hasadási vonalokkal közel egyközös, 
de egészen nem esik össze. Az eltérés 5—6°. 
Mindezekből kitűnik, hogy ezen arzenes sav nem a közönségesebben 
előforduló arsenit, hanem a sokkal gyérebben találtató claudetit. 
Ismeretes, hogy az arzenes sav és az antimonsesquioxyd a KjO ;j össze¬ 
tételű oxydok között a felette érdekes isodimorphismusra például szolgáló 
anyag gyanánt tekintetnek: az arsenes sav meg az antimonsesquioxyd mint 
arsenit és senarmontit szabályosaknak, mint claudetit (arsenfillit) és valen- 
tinit pedig rhombosaknak vétetvén. 
A claudetit sokáig úgyszólván csak Portugálból volt ismeretes, hol a 
San Domingo bányában az arsenopyrit társaságában vékony levelekben eret 
képezve fordult elő. A kohótermények között Freibergből Groth ismertette 
meg, míg mások nedves úton állították elő : Pasteur kaliumhydroxyd-oldat- 
ból választotta ki, Saint Claire-Déville és Debray pedig bizonyos fokig 
föleresztett kénsavból zárt üvegcsőben melegítve kajjták meg. 
Épen midőn foglalkoztam a nyáron ezen anyaggal, küldi meg Des Cloi- 
zeaux a különlenyomatot a Comptes rendus (1887 júliusi 11) számából 
(Note sur la forme clinorhombique et les caractéres optiques de Pacidé arsé- 
nieux prismatique), melyben kimutatja, hogy a claudetit az ő mérései sze¬ 
rint nem kevésbbé mint az optikai tulajdonságok szerint monoklin, csak 
hogy közel áll a rhombos határhoz; sőt meg az arsenit szabályos rendszerét 
is kétségbe vonja, miután metszeteket vizsgált a hexaéder, oktaéder és 
rhombtizenkettős lapjai szerint és azokat nem találta egészen isotropoknak. 
Itt azonban nem voltak kísérletei döntök és azért azzal végzi, hogy nem 
lehetetlen, hogy az arsenit pseudo-szabályos test. 
Meggyőződvén a valentinit rhombos voltáról, az isodimorphismust az 
arsenes és az antimonos sav között nem létezőnek tekinti. 
Elolvasván érdekes közleményét, nyomban írtam neki a szomolnoki 
előfordulásról s küldöttem anyagot, hogy erre is terjeszsze ki tanulmányát. 
Küldöttem példányt olyanokból is, melyeken az én észleleteim voltak láthatók. 
( 2 ) 
