110 
TÁRSULATI ÜGYEK. 
azt, hogy tisztelt tagtársaink dolgozatait nem publikálhatjuk ama szükséges 
gyorsasággal, mely tekintve fokozódó tevékenységünket oly annyira kívána¬ 
tos volna. Egy évvel későbben kinyomatni az értekezést, mint a mikor 
szakülésünkön bemutattatok, oly abnormis helyzet, mely az illető érteke¬ 
zésnek, még ha belértékére nézve verseny nélkül marad, előnyére nem vál- 
hatik. Ezen a jövőben okvetlenül segíteni kell. Második hiánynak tekintem 
még azt, hogy különösen tekintettel vidéki tagtársainkra a külföldi moda- 
lomnak nem nyithattunk tért közlönyünkben. De hiába minden panasz ! 
Anyagi eszközeink szűk volta nem engedi meg a szabadabb mozgást. A mint 
azt a tavalyi közgyűlésünk alkalmával tett jelentésemben közölni Szerencsem 
volt, 300 forintnyi segélyt kertünk a tekintetes tudományos Akadémiától, s 
e kérelmünkkel elutasíttattunk. Hálával akarom itt megemlíteni, hogy a 
tekintetes Akadémia szívesen látott vendégei vagyunk, de a vendégnek meg¬ 
engedve lévén a nyílt szó, nem tagadhatom el, hogy nemi csodálkozással 
vettünk tudomást a tekintetes Akadémiának e napokban lmdapjainkban 
közölt 1888-ik évi költségvetését. Midőn a II. osztály és b'zottságai )28,150 
forintot vesznek igénybe; a Ill-ik, a természettudományi osztály és bizott¬ 
ságai részére csak 14,940 forint jut és önkénytelenül merül föl a tudomá¬ 
nyos életünkben beavatott olvasóban ama kérdés : vájjon oly szűk mederben 
mozog-e még a magyar természettudományi kutatás, mint a milyen szűk 
keretet szabott neki az akadémiai költségvetés ? Most, midőn országgyűlésünk 
bőkezűségéből egy fen kelt miniszter intentiói folytán a természettudományok 
palotái sorakoznak egymás mellé fővárosunk szivében ? És midőn az akadé¬ 
mia más 600 tagot számláló és 1000 frtnyi országos segélyt élvező társula¬ 
tot évi 500 forinttal segélyez ? Pedig büszkén tekinthetünk vissza a lefolyt 
év szakülésein tartott előadásokra. 
Ez évben különösen a mineralogiát látjuk, és elég örvendetesen, elő¬ 
térbe lépni. Hazánkból leírja dr. Szabó József az arzenes sav szokatlan 
alakját, a claudetitet Szomolnokról: dr. Krenner J. Sándor ugyanonnan a 
coquimbitet, mely eddig csak Chiliből volt ismeretes és a voltaitot, Dognács- 
káról pedig Elba szigetének hsematitjaival szépségre nézve vetélkedő kristá¬ 
lyokat; végre értekezett Cseh Lajos a kalinkai kénbányában előforduló 
ásványokról. Az ásványok tudományára nézve igazi nyereménynek tekint¬ 
hetjük továbbá dr. Krenner J. Sándor közleményeit, melyeket a svédországi 
bányákból kikerült és eddig csak New-Jersevből ismeretes víztiszta spha- 
leritről és pseudobrookitról tett; dr. Schmidt Sándor pedig folytatta az 
avalai cinnoberen tett vizsgálatait és ép oly érdekesek fejtegetései, melyeket 
a szerbiai arsenopyrit kristályairól közölt; végre Zimányi Károly beható 
vizsgálatnak vetette alá Peruból és Mexicóból származó anglesitek, achenthali 
és hollersbaclii epidotok, végre Coloradoból származó pyrit alakbeli tulajdon¬ 
ságait. E tanulmányok mintegy kiegészítést nyertek Loczka József az avalai 
arsenopyrit és a löllingiten végrehajtott vegyi vizsgálat által; a mint más- 
(78) 
