TRIAS SZÁSZKABÁNYÁN. 
191 
A mi ama egy-két fehérszürkés mészfoltot illeti, mely ugyan a trias- 
beli kőzetünkön fekszik, s ennél fiatalabb képződés, ezt illetőleg, minden 
biztosabb alap hiányában csak gyanítható, hogy talán a közeli jurabeli lue¬ 
szek oda szakadt darabjai, legalább petrographiailag még leginkább ezekkel 
bírnám kapcsolatba hozni, de elvégre lehetnének talán magasabb triasi 
lerakodások foszlányai is. Az imént leírt lerakodások innen északra, tehát 
Román-Szászka felé, csakhamar véget érnek, mert a Román-Szászkán még 
valamivel túl folytatódó kérdéses dyasbeli kőzeteknél már nem konstatál¬ 
hatok, de szemben a 2-ik kohóval, a szászkai fővölgy déli lejtőjében ismét 
kimutathatók. Az ott álló, úgynevezett Márkitskerésztnél a patak medrébe 
lépvén, ennek lejtőjében és a délkelet felé itt is napfényre bukkanó dyas¬ 
beli homokkövek és conglomeratok után, csakhamar figyelhetünk sötét¬ 
kékes szürke, bitumenes, rnárgás dolomitot, habár össze-vissza repedezett álla¬ 
potban, mely azonban itt-ott mintegy vastagabb padok rétegzését sejteti. Sav¬ 
val érintve csak igen gyenge pezsgést mutat. Nehány lépéssel észak nyugat fele, 
nehány pad rótegfeje látható, s ezek dőlésük szerint (19 h 25 . 55°) már a 
dolomit fedőjében vannak. E padok 20—40 cm. vastagok, s közelebbről 
vizsgálva látható, hogy alant sötétkékes szürke, fehér mészpáterekkel Váró 
mészszel van dolgunk, mely a fedő felé sárgás vagy szürke, homokos-csillá- 
mos mószmárgák jelentkeznek. E kőzetek szintén bitumenesek, de még eze¬ 
ket is követik szürke, rnárgás, dolomitos rétegek, mi mellett a rétegzés 
10 cm.-re is csökken. 
Néhány lépéssel még tovább e rétegek megváltoztatják a dűlést is, mert 
egy ott következő kőbányában 9 h 5° dűlést figyelünk még pedig 35° szöggel. 
E kőbányában már vastagabb padokban látható bitumenes, kékesbe 
látszó íeketés szürke meszünk, mely itt homokos-csillámos kéreggel is bír, 
úgy hogy némely darab sajátságos csíkos vagy pettyes kinézést nyer; tovább 
a fekvő felé azonban e rétegek alatt ismét napfényre bukkan a szürke vagy 
sárgás, piszkos kinézésű rnárgás dolomitunk, itt is össze-vissza repedezve, 
minek következtében a lejtőben erős kőhalmaz fejlődik ki. 
Kövületeket e lerakodásokban itt nem figyelhettem, de a kőzetek 
petrographiai kinézése, csapása, és a tőszomszédság folytán kétely nem lehet, 
hogy itt a 2-ik kohó mögötti triasbeli rétegek dél felé való folytatásával van 
dolgunk, megjegyezvén, miként itt is e lerakodás felett, keskeny szalagban 
és meredek sziklafalban még egy világosszínű mészlerakodás nyugszik, 
mely a 2-ik kohó mögött a triasi kőzeteken elszórt foltokban nyugvó, fen¬ 
tebb említett kérdéses juramész folytatásának tekintendő. 
Triasbeli rétegeink a Márkuskereszt tájáról déli irányban felhuzód- 
nak aztán arra a gerinczre is, mely a szászkabányai fővölgyet elválasztja a 
Vericz völgyétől, délkelet felé pedig a Nagy-Kalvária hegyben végződik. 
E gerincz északnyugatiabb vége felé akadtam ama kövületekre, melyekről 
mindjárt szólok s melyek azt mutatják, hogy itt tényleg triasbeli lerakodás¬ 
ba 
