192 BÖCKH JÁNOS: 
sál, s mint vélem, kagylóm észszel van dolgunk. Előbb még csak megjegyzem, 
hogy triasbeli kőzeteink e gerinczröl, szintén deli irányban, lehuzódnak a 
Vericz völgyébe, hol nevezetesen ennek deli lejtőjében terűi el bitumenes 
sötétszínű meszünk aránylag szélesebben, azonban dolomit sem hiányzik, 
de egyúttal megjegyzem, hogy itt tisztán látható, miként triasbeli meszünk, 
nevezetesen a Vericz völgye felső részének deli oldalában s a Tilva Számúéit 
felé vezető erdei kocsi úton, kristályos mészszé is van átváltoztatva. 
Tovább dél felé lerakodásunkat a múlt nyáron nem nyomozván, vissza¬ 
térek az előbb említett, a szászkai fővölgyet a Vericz völgyétől elválasztó 
gerinczhez, hol, a mint mondám, az oda felliuzódó, petrographiailag is azonnal 
felismerhető, feketeszürke, kissé a sötétkekesbe játszó, fehér mészpáterek- 
kel biró meszeinkben, habár itt sem fényes megtartású, de még is használ¬ 
ható kövületekre akadtam, és Semsey Andor tisztelt útitársammal ezek 
begyűjtésén fáradozván, legalább egyelőre is jelezhetem, miként birtokunkba 
került innen a már a 2-ik kohó mögött figyelt, kis alakjukkal posidonomyára 
emlékeztető apró cl a on el la-fiakon kívül egy már aránylag nagyobb példány 
is, mely azt mutatja, hogy a Daonella Moussoni alakköréhez tartozik. Ala¬ 
kunk széles es lapos bordaszalagjai, melyek két, sőt három ágra is oszlanak, 
Dcionella styriaca Mojs. vagy Daonella cassicina Mojs. lapos és széles bordá- 
zására emlékeztetnek, de úgy látszik, csekélyebb számmal jelentkeznek, mint 
ezeknél. 
Igen szembe ötlők a daonellánk hátulsó részének már bordamentes 
felső részében kidomborodó, igen erős növési redök, melyek onnan ugyan 
átnyomozhatók a kőmag bordaszalagos részére is, de ott már lényegesen 
lelaposodva és elmosódva szerepelnek. Tovább lefele a hátulsó részen, hol a 
növési redök szintén már lelapulnak, köztük növési csíkok is figyelhetők. 
A kezeim közt lévő töredék jóval kisebb mint a fentmondott fajok, vélemé¬ 
nyem szerint új alak, sjobb példányok beszerzése után tehát külön megne¬ 
vezessél lészen ellátandó. 
Ugyancsak e helyen gyűjthettüuk cej>halopoda-m aradványokat is, 
melyek közt a ceratites-nem határozottan képviselve van, habár fajbelileg meg¬ 
határozásra nem elegendő darabban. Igen érdekes azonban néhány ceratitid- 
töredek, melyek kőmagvaiknak ékesítése arra vall, hogy ezek a Mojsisovics 
által a ceratitidák családjában megkülönböztetett két genetikai soron belül 
inkább már a tirolitinák sorozatába helyezendők, hol legjobban még tiroli- 
tes és balatonites közt foglalhatnak helyet, de úgy ékesí-tésük mint ceratit- 
fele lóbázásuk folytán már balatonites jelleget öltvén fel, habár a typikus 
balatonitesektől abban látszanak eltérni, hogy laposan domborodó exter- 
nalis részükön mediangyöngysor nem látható, de igenis láthatom, nevezete¬ 
sen pedig a fiatalabb példányok kőmagván azt, hogy a ránczíéle oldalbor¬ 
dák az erős tüskeféle marginális gömböktől kezdve, meggyengítve, lelapítva 
és megoszolva, előre ívet kép ezven, húzódnak át a külső részén, mint ezt 
(134) 
