218 
I)- POSEWITZ TIVADAR: 
Jtjnghuhn « Java» czímű munkájának második kötetében a 851. lapon 
felemlíti ugyan ezt a hegyet is az indiai archipelagus vulkánjainak felsorolása 
alkalmával, de megjegyzi egyszersmint azt is, hogy a Kinabalu a rendelkezé¬ 
sére állott rajzok után Ítélve nem kúpalakú. Spenser St. -John, ki legmaga¬ 
sabb csúcsát lS58-ban megmászta, fölemlítette (Journal of the r. geogr. 
soc. of London 1862. évf. 221. lap), hogy csúcsa syenites gránitból áll, és 
hasonlót mondott (Cosmos di guido cora, vol III. 292. lap) Bővé is. Azon¬ 
felül St. John, Bove, és Hutton rajzai is mutatják, hogy a Kinabalu tábla¬ 
hegy s hogy ennélfogva bajosan tartható vulkáni eredetűnek. 
S ennélfogva ama kis vulkán, a Melabu, melyet van Schelle fedezett 
fel, jogosan tartható ez idő szerint egész Borneo szigeten elsőnek.* 
E kis vulkán Ny-ra fekszik a Bawang hegységtől a montradói kerület¬ 
ben, kb. 65 kméternyire a tengerparttól. Magassága a kúp tövétől számítva 
75 meter. Alakja a letompított kúpé és lelapított kúpja semmivel sem 
mutatja az egykoron létezett krátert. A kúp lejtésének foka a tövénél 
15—26°, feljebb a kúp közelében azonban 27 ü . A kúp bázisa a délkeleti 
oldalon mutatkozó kis eltéréssel köralakú és félátmérője 1050 métert tesz 
ki. Nyugati és déli oldalán néhány tölcséralakú alig néhány méternyi kerü¬ 
lettel biró süppedés van, s csak a déli oldalon van egy tetemesebb 64 méter¬ 
nyi mélyedés, a hol egyszersmind egy a hegy csúcsától egészen a tövéig erő 
mely szakadás is látható. 
A vulkán a "régi palaformátió» területén fekszik, mely devonkoru és 
agyag-, meg felsitpalákból, valamint quarzhomokkövekből áll. Utóbbiakat 
a vulkán közvetlen szomszédságában telérszerüen finomszemü gránit töri át. 
A devonkorú rétegek úgymint másutt, itt is erős zavargásokat mutat- 
/ 
nak, de csajiásuk általában KNy-i, dőlésök pedig majd E-i, majd pedig D-i, 
változó szög alatt és a település eme megzavarodása megelőzte a vulkán 
keletkezését. 
A vulkán kitörése egyféle kőzetet, még pedig egy szürkés amphibol- 
andesitet szolgáltatott. Lávaárjai részint a kúpjáról húzódnak le, részint 
oldalvást törnek ki, helyenként padozottságot es fluidális szerkezetet mutat¬ 
ván. Eme szilárd kőzetű lávaárak azonban igen alárendeltek a laza vulkáni 
törmelékkel szemben, mely vulkáni hamu, lapillik és bombákból áll ; utób¬ 
biak dió-, egész gyermekfejnagyságúak, míg előbbiek rendesen barnás vasas 
agyaggá decomponálódtak. 
A vulkán eredetileg magasabb lehetett, és valószínű, hogy a mostani 
lapos teteje a kráter beomlása által keletkezett. 
Korára nezve nem mondhatunk semmit, minthogy fiatalabb üledékes 
kőzetek hiányoznak. 
Hasonló viszonyokat találunk nyugoti Szumatrának nemely vulkán- 
* Leírását nagyjában van Schelle közlése után adom. 
( 160 ) 
