AZ ERDÉLYI ARANYBÁNYÁSZAT. 
220 
altárna szel keresztül. A telérek itt quarz-trachytban vannak kiválva, mely 
helyenként tufába vagy eonglomeratba megy át, a mely sajátságosán likacsos és 
mállott, tele vaskéneggel, mi ennek tömegében finoman van eloszolva. A telérek 
felette szabálytalanok úgy vastagságban mint kiterjedésben, de még inkább az arany- 
tartalomban. Az arany a telérekben vagy magában van, vagy pedig quarz, pyrit, 
calcopyrit, ealcit, spkalerit, galenit s tetraedrit társaságában, ritkábban rodonit 
s pyrargirittal, míg Nagyágon és Offenbányán tellurral vegyülve képezi a nagyágit 
vagy sylvanit ásványokat. Az arany gyakran kőzetben is el van hintve, úgy hogy 
azt érdemes a telértől jobbra balra, néhány lábnyira fejteni és belőle az aranyat 
kihúzni. Ez különösen ott tehető, a hol a mellékkőzet likacsos, vagy pedig a hol a 
telérek egymást keresztül szelik, ilyen helyeken a kőzetben terjedelmes tömzsfejtés 
nem ritkán található. 
Az aranyat elég gyakran találják a telérek űrjeiben, gyönyörűen kristályodva 
néha hexaéderben, máskor liexaéder- és oktaéderben, de gyakrabban képez leve¬ 
les huzalos halmazokat, Verespatakon nem ritkán gyönyörű aranyásványok talál¬ 
hatók. : Az egész környék aranya jelentékeny mennyiségű ezüstöt tartalmaz, sok¬ 
kal többet mint az ausztráliai vagy kaliforniai arany; de az arány erősen változik. 
Előadó maga tett több meghatározást azon eredménynyel, hogy az arany finom¬ 
sága 23 karattól lement 13‘ 2 karatig, ezen utóbbit egy olyan fémaranyban találta, 
mely quarzban fordult elő Vulkojon Zalathna mellett. Az ezüst ily nagy tartal¬ 
mánál fogva az arany majdnem fehér. Az átlagos aranytartalom ezen a vidéken 
16—17 karainak mondható. 
Aranyat találnak több helyen másodlagos fekhelyen is, homok és kavicsban, 
ilyenre nézve legjelentékenyebb lelőhely Szászpián és Oláhpián Segesvár közelében. 
A kavicsréteg vastagsága tetemes. A Marosvölgy déli részében a partot képezi s lát¬ 
szólag jégkorszaki eredetű. A quarzon kivül gránátot is találni benne. Mosás 
által kevés aranyat szolgáltat, mely benne durvább szemekben fordul elő szép 
sárga színnel, mi valószínűleg 22—23 karainak felel meg. Szintén ismeretes ilyen 
arany az Abrud, Aranyos, Kőrös és egyéb patakok völgyében ; néhány oláh nyáron 
át foglalkozik is aranymosással, használván ezen czélra kis lejtős asztalt és egy 
kézi teknőt. Egy napon, ha jól megy a dolog 1 frtot szerezhet. De az így nyert 
arany a bányaművelés által nyerthez képest elenyészőleg csekély. 
Története. 
Erdélyben a bányászatot már igen régi időkben űzték. Ezen ország része volt 
a régi Dáczia királyságnak, melyet Traján Kr. u. 107-ben foglalt el és római pro- 
vinczia maradt 270-ig, midőn Aurelián alatt a rómaiak kivonultak. Ezen idő alatt 
-— úgy látszik — nagyban dolgozták fel az aranyat; nem csak a patakok medré¬ 
ben lévőt mosták, hanem később a telér-bányászatot is nagyban űzték, még pedig 
némely adat szerint oly gondatlan módon és fecsérlően, hogy a főbb bányák keze¬ 
lését a császárok később maguk vették kezükbe, de azért mégis megengedték, hogy 
magán vállalkozók új bányákat kutassanak és nyissanak. 
Verespatak és Abrudbánya vidékén sok érdekes lelet bizonyít a római ura- 
Miként erről a M. N. múzeum példányai meglepőleg tanúskodnak. (Szabó.) 
( 162 ) 
