AZ ERDÉLYI ARANYBÁNYÁSZAT. 
226 
érez egyszerűen bejut egy föld ásott s deszkával béllelt gödörbe. Az érczet előbb 
kalapácsosai törik szét, míg annak nagysága köbliüvelyknól nem nagyobb, és 
akkor a köpübe dobják. A zuzónyilak 20—30 ütést tesznek egy perez alatt. Tizen¬ 
két zuzónyil egy tonna követ 24- óra alatt dolgozik fel. A zuzóban a vízi kereket 
napjában egyszer megállítják és akkor a köpüt kitisztítják; az eltávolított anyagot 
egy durva rostába teszik és a mi azon keresztül nem megy, visszadobatik a zuzó- 
köpübe. A maradékot gondosan összeszedik, hogy a benne lévő aranyat kiválasz¬ 
szák, mert a zúzóvas lassúsága, csekély esése s egyéb tökéletlensége következtében 
az arany legnagyobb mennyisége a köpüben marad vissza. A zúzott anyagot 
a gödörből időnként kiássák és egy lejtős deszkán mossák, melynek végén egy 
kisebb deszka van bevonva posztóval, hogy azon a pyrit és arany visszamaradjon. 
A pyrit, miután attól iszapolás által annyi szabad arany lett elválasztva, a mennyi 
csak lehetséges, a kincstári kohókba küldetik, miután abban még lekötött arany 
van. Az iszapolás által nyert por-aranyat kevés higanynyal egy kis vas- vagy kőmo¬ 
zsárban dörzsölik és miután a még visszamaradó pyritet vízzel eltávolították, a 
foncsort hevítik. Az így nyert arany finomsága körülbelül 16—17 kárát. Azután 
eladják a zalatlmai kincstári hatóságnak vagy más abrudbányai helyi kereskedő¬ 
nek vagy máshová. Az arany e feldolgozásának módja kétségkívül nagyon töké¬ 
letlen s jelentékeny mennyisége a szinaranynak mindenesetre az iszappal megy el, 
azt azonban meg lehet kapni némely patak homokjának mosása által és a régibb 
alluviál aranytól megkülönböztethető az által, hogy feltünőleg világosabb színű. 
A munkáltatás költsége azonban nagyon csekély, 1 frt (1 s. 8 d.) naponta 
valószínűleg fedezi a munka és javítások költségét egy 12 nyilas zuzónál. A beren¬ 
dezés költsége egy ilyen zuzómtínek nem halad meg 200 frtot (16 •£), ámbár 
néha a vízjog 1000 frt (80. í)-ra van becsülve. 
A concentrált pyrit elválasztva, mint mondva volt, a zúzott éreznek körül¬ 
belül 2%-át teszi és aranytartalma Abrudbánya környékén tonnánként 60—120 gr. 
(2—4 ozs.), hozzávéve a körülbelül kétszer akkora mennyiségű ezüstöt. Ha ele¬ 
gendő gazdag, hogy megérdemelje a további feldolgozás és viteldíj költségeit, 
akkor ökrös szekereken a zalatlmai kincstári olvasztóba küldik, még pedig 
némelykor 30 mfd.-nyi távolságra eső bányákból is. 
Zalathnán az érczkikészítés jelenleg alkalmazott módja a következő : a pyri¬ 
tet kiterítik és keverik, azután vesznek belőle próbát a kémlet számára, melynek 
alapján a tulajdonos az abban talált arany és ezüst után kap fizetést, levonva a 
kikészítési költséget, a mi átlag 45 frt, mihez még a kémlelés csekély költsége 
is járul. 
Az anyagot, mely nedves és még mindig sok (j[uarzot tartalmaza tökéletlen 
iszapolás következtében, pörkölő kemenezék tetején szárítják. Most a BoDE-féle 
szabadalmazott pörkölő kemenezéket használják. Ezek bizonyos számú és egymás 
felett álló keskeny kamarákból állanak, közöttük vékony tűzálló téglákból készült 
lapokkal, egymásba nyílnak váltakozó végeiken, úgy, hogy levegő benne előre is 
hátra is haladhat, míg végre a legfelsőben egy kürtőn át kijut. Minden emeleten 
kis ajtó van, a melyen keresztül a munkás a pyritet kavarhatja és miután egy 
emeleten négy óráig veszteglett, az erre szolgáló nyíláson a legközelebbibe kotorja 
le. Az idő úgy van beosztva, hogy a legalsó emeletbe érve, a pörkölés meglehetősen 
be van fejezve, a kénből csak egy nagyon kevés mennyiség 5—6% hagyatván 
(16S) 
