BOSZNIA ÉRCZFEKVŐHELYEl. 
237 
mint ezek rézkovandtelepeket tartalmaznak. A trachytból az ércztelérek a csillám 
és agyagpalába behatolnak. 
Míg a palákban az elmállás csekély, a traehytterület nagy részében ezen 
elmállási folyamat igen élénk és elősegíttetik a trachytban behintett vaskovand, 
és az eruptivkozetet átszelő ércztelérek által. Ennek következménye a vasoxydnak 
(oker) nagy mennyiségben való lerakodása, mi által a hegyi patakok vörösre fes¬ 
tetnek és barnavaskődús tufahalmok képződnek. Ily módon keletkezett vas- és 
aczélvizeket az ottani török nővilág a legprimitívebb módon fürdő gyanánt fel¬ 
használja. 
A felszínen észlelhető bányahorpadások és kutató míveletek, úgymint a régi 
tárnák bányamérnöki pontossággal egy 1 :2500 méretű bányatérképbe berajzoltat¬ 
tak és erről 1 : 150,000 méretű és az érczteléreket ábrázoló térképre redu¬ 
kálva átvitették. 
E térképen láthatni, hogy az ércztelérek csakis a trachyttömeg közepén* 
mutatkoznak és így könnyen megmagyarázható az, hogy a régi bányászat főszék¬ 
helye itt volt. 
Az eddigi tapasztalatok szerint a következő ércztelérek különböztethe¬ 
tők meg : 
Kizárólag quarzpropylitban 21 telér a kvarai hegységben; quarzpropylit- és 
palában hét telér Dizlicze; három telér Vitlovicze mellett és hat telér Crvena 
rjekában; kristályos paláozoi palákban hat telér Sasé mellett; tehát összesen 
4-3 telér. 
Az ércztelérek két csapásirányban szelik a tracliyttömeget; a telérek legtöbbje 
2 és 4- hóra között, DNy—EK-felé, széles telércsoportot képeznek, melyben a leg¬ 
több párhuzamosan vonfil; mások harántszakadások szerepét játszva, teliervé- 
nyes csapásirány nyal a széles telércsoporton keresztül húzódnak, és menetükben a 
párhuzamos telérekkel helyenként egyesülnek. Csak két haránttelér tér el e főirány¬ 
tól 24—12 hóra csapással E—D-felé ; ezek a hatalmas Szlávy és a legkeletibb, a 
dizliczei telér. 
Egy harmadik csapásirány csakis a telérvonulat északi végén és kizárólag 
a palák szélén észleltetett a Sasé völgyben. Ezen telérek 21—22 bora szerint, a 
boszniai hegyformatióval párhuzamos irányt követnek és a főtelérvonulatnak 
EK-felé határt szabnak. 
A telérek dűlése túlnyomóan meredek 80—90 fok alatt; úgy csapás, mint 
dűlés szerint gyakran érintkeznek és ily pontokon r régiek, amint ez bebizonyítható, 
igen gazdag érczeket fejtettek. 
A hatalmas Kállaytelér a főtelérvonulatnak úgyszólván íengelyét képezi, azt 
egy északnyugat és délnyugati részre osztván. 
Ez utóbbi ama quarztelérvonulat, amely újabb időben legkimerítőbben vizs¬ 
gáltatott meg, és pedig 5000 méter csapásirányban 5—800 méter szélességben. 
A Crvena rjeka eredetétől 600 méterre, délnyugaton a hatalmas «Rücker- 
telérrel» kezdődik és kétséget nem szenved, hogy e vonulat még tovább délnyu¬ 
gatra az Olovinska planina (ólomhegység) hegységig folytatódik. 
A Crvena rjekától a kvarai telérvonulat három hóra szerint a vízválasztót 
quarzitpalában szeli át, mely pala északi határától kezdve az agyagpala nyugati 
határáig a Saska rjekában a telérek mint zárt csoport 2000 méterre a mali kvarai 
■(-179) 
