242 
BOSZNIA ÉRCZFEKVŐHELYEI. 
E terület földtani alapját eruptív kőzetek u. m. quarztrachytok, paláozoi 
agyagpalák és meszek képezik. 
A térképen látni, hogy az eruptív kőzet mint hatalmas tömeg a Bjela fívo mi - 
lannál a paláozoi meszeket és agyagpalákat áttöri. Az eruptív terület Máj dántól Stra- 
ziczáig 65 km. hosszúságban követhető és Gornji-Vakuftól EK-re 10 km. széles. 
Quarztrachyton kívül Majdan vidékén diabas, Jajcze fölött propylit, Kalino- 
nál . syenit, és Sagodiéi mellett gránit fordul elő. 
A Yratnica planinán előforduló eruptív kőzet világossárga, vagy szürke, rit¬ 
kán sötétzöld felsites alapanyaggal, melyben sanidinkristályok, gyakrabban quarzsze- 
mek vannak és melyben behintve vaskovandkristályok mutatkoznak. Némely helyen 
az alapanyag zöld és e kőzet a srebreniczai quarzpropylitekre emlékeztet (u. m. a 
Eosinjhegy régi korpáin.) 
Ott, hol a régi bányák a quarztrachytban vannak, úgymint az Uloznican és a 
Crvena zenylan, a kőzet nagyon elmállott és az alapanyag némelykor teljesen kaoli- 
nizált. A földpátok egészen világos sárga földdé máinak. A kőzet nagy szilárdsága 
eltűnt és színezete igen változatos, majd zöldes, barna, kékessárga és fehér. 
A paláozoi palák részben régi fekete, gráfitos agyagpalákból állanak, részint 
fiatalabb világosabb, zöldessárga válfajokból és ritkábban homokkőpalák mutatkoz¬ 
nak. A boszniai hegység főirányát két széles nyelv alakjában DK—ENy-ra követ¬ 
vén, eruptív kőzetek rajtok gyakran áttörnek. 
Az agyagpalákban levő régi bányák a Eosinj mellett és a Eadovina hegyen, 
és pedig oly helyen vannak, hol az agyagpalát számos kis trachytfeltörés szövi át 
és az eruptív kőzetet vékony lepel alakjában beburkolja. 
A térképen kijelölt- mész typusos paláozoi jelleggel bir; világos szürke, több¬ 
nyire tömegesen elválva, gyakran padozva van. Nem ritkán fehér czukorszövetü és 
márványszerű. 
Ezen régi aranybányák nyomait 1000—2000 méter tengerszín feletti magas¬ 
ságban találni és szóhagyomány szerint a bányák ezelőtt vagy 400 évvel míveltet- 
tek; ragusai lakosok azonban, kik évente ide jönnek aranyat mosni, azt állítják, 
hogy e bányák a rómaiak idejéből valók. Ezen állítás mellett szólna azon körül¬ 
mény, hogy a rómaiak rabjaikkal nagy munkákat teljesíthettek. 
Igen valószínű, hogy a boszniai aranybányászat is két mívelési korszakra 
osztható. 
Az első korszak a nyugatrómai birodalom tönkre tételéig tart, a második 
korszak a XIY. és XVI. századok közé esik; tény az, hogy az ulozniczai hányókon 
200 éves gyökeréből kiforgatott és részben már elkorhadt fákat találni, jeléül annak, 
hogy az utolsó évszázadokban ezen régi bányák megnyitásához nem nyiütak. 
A térképen megjelölt régi bányákat megfigyelve, azonnal szembe tűnik, hogy 
ezen maradványok a tiszta quarztrachytban az Ulozniczán és Crvena zenvlanál, 
úgy mint az agyagpalában a Eosinjon és Eadovina hegyen egyféle irány szerint 
Ny—K-re párhuzamosan vonulnak. Ez nagy fontossággal bir, mivel ebből követ¬ 
keztethetjük azt, hogy az aranybányák oly teléreken voltak, melyek egyenlő irány¬ 
ban a quarztrachytot átszelik és egész telércsoportokat alkotnak. 
10. A cemerniczai antimonbányászat Fojnicza mellett. 
E bányászat szintén a középkori történelmi nagy bányavállalatok sorába tar¬ 
tozik, a mint ezt a «Bosnia» bányatársulat kiderítette. Három nagy kiterjedésű 
(184) 
