IRODALOM. 
252 
olyannyira elzárja, hogy rajtok, vagy a közeli kutak vízállásában semmi változás 
nem észlelhető, ha a Duna víztükre emelkedik vagy sülyed. Szabad ellenben az 
összefüggés keletfelé a Tiszával, mit még a Telecska alatt is elhúzódó homoktalaj 
tesz lehetővé; a sztanisicsi kutak pl. azonnal elárulják, ha a Tisza Szegednél árad 
vagy apad. Vízrajzi tekintetben tehát a zomborvidéki tavak inkább a Tiszához 
sorozhatok, bár a Telecska látható vízválasztóján innen fekiisznek is. Referens 
szerint (Peteovits úr adatai alapján) meg kellene tehát e vidéken különböztetnünk 
1. a Telecska vízválasztó vonalát, mely akkor érvényes, ha a tavakban sok a víz, 
és az egész vidék talaja a víztől csak úgy duzzad, a mikor a fölösleg, melyet a talaj 
magába fölvenni és a föld alatt tovább vezetni már nem képes a Kígyóson és a 
Mosztongán át a Dunába ömlik, 2. azt a láthatatlan vízválasztó vonalat, melyet az 
altalajnak egy a Duna.felé emelkedő agyagrétege alkot, a mely a Telecskától jó 
messzire nyugatra, a zombori mocsarakon túl fekszik, mi által ez utóbbiak a talaj¬ 
víz mozgását tekintve a Tisza vízkörnyékéhez tartoznak. 
Oly években, a melyekben kevés a csapadék, nemcsak a tavak, hanem még 
az őket lecsapoló Mosztonga is ki szokott száradni, mi azonban ritkán történik 
meg. Eddig csak egyetlen egy tóról ismeretes, hogy még sohasem száradt ki és ez 
a Zombor városától keletre fekvő lSVa holdnyi és lielyenkint 4 méter mély Iva- 
nacska bara. 
A mocsarak medrei és partjai agyagosak és gyakran a sás- és kákából kelet¬ 
kező posványos turfatelepek miatt nehezen közelíthetők meg. Sok tónak a vize, a 
benne feloldott huminsavtól, sárga és valamennyinek iszapos, turfás fenekéről 
mocsárgáz-buborékok emelkednek. A tavak környékén előforduló növények az 
u. n. sós flórához tartoznak; sok hal és nadály a vízben, és madár a nádasban. 
Ha a tavaknak nyáron és őszszel kicsiny a vízállásuk, akkor partjaik a sókivi- 
rágzásoktól fehérek. Ez utóbbi mennyisége változó és egyenes arányban áll a hővel 
és a kiszáradással, olykor ujjnyi vastagságú kérget is képez. A Szeged melletti sót 
Molnár elemezte és talált benne: 
84--4-% szódát, 
6’9 * konyhasót, 
11 ‘5 « szerves anyagot és vizet és 
OT « kovasavat. 
102-9 % 
Petroyits úr talált a zombori tavak vizében ezen alkatrészeken kívül még 
kénsavas nátriumot is. Az Ivanacska bara vize tartalmaz 3 - 33 pr. miile szilárd 
alkatrészt, mely úgy, mint az összes zombori tavaké, szódából, konyhasóból és 
glaubersóból áll. Ez alkatrészek oly bőven fordulnak elő, hogy sokszor a víz elő- 
leges bepárologtatása nélkül is kimutathatók. 
A zomborvidéki tavak tehát mind a magyar szódavidékhez tartoznak. 
A magyar szódavidékhez tartoznak azonban a Zombortól távolabbra eső 
tavak és mocsarak is, a mint azt Szeged, Majsa és Halas tavairól már dr. Szabó 
•József bebizonyította. Ide tartozik Szabadka vidéke a Palicsi-tóval, valamint a 
volt Csajkások kerülete is a Bácska DK-i sarkában a Tisza és a Duna közt, a mely 
utóbbi területen az Orolia és a Dévény mocsár vize tele van szódával. Felső Bács¬ 
kának a Tisza mellékén lévő mocsarai nagyobbrészt közvetlenül a Tiszával állanak 
(194) 
