IRODALOM. 
261 
ezen körülmények (kedvező helyszíni viszonyok egybevetve a lelet részleteivel) 
mind összetalálkoznak : úgy magától értlietőleg azon következtetésre kell jutnom, 
hogy hajdan a Fertő tavában is czölöpépítmények voltak». A czölöpépítmények 
létezését gróf Würmbiíandt is valószínűnek tartja, de a két szerző egyikének esze- 
ágában sem volt, hogy a kőkorszaki tárgyakból a tó létezésére visszakövetkeztes¬ 
sen. Ha csupán csak a kőkorszaki leletre támaszkodhatnánk, valóban felette 
bizonytalan volna ismeretünk a tó egykori létezését illetőleg. He ha e két főúri 
szerző mégis czölöpépítményeket tételez fel azon a helyen, a hol a kőtárgyak talál¬ 
tattak, azt a tó létezésének biztos tudatában tették, mit nem meríthettek másból, 
mint az egész vidék configurátiójából és a geológiai viszonyokból. 
A Fertő nem egyéb, mint a neogén tenger mélyedményének egyik 
relictuma. 
A pannoniai emelet rétegei azok, melyek a Fertőt az északi oldalán meg¬ 
kerülik és DK-i irányban egészen Barátfaluig (Mönchhof) és Féltoronyig (Halb- 
thurm) lenyúlnak és továbbá hasonlóképen a déli oldalán is beszegélyzik, Sopron 
környékétől Széplakig és Fertő-Szt-Miklósig elhúzódva. Nyugati oldalán a panno¬ 
niai rétegek a Vulka völgyébe nyúlnak föl, mely hajdan az medenczének egyik 
magasabban fekvő öblét, helyesebben mondva csatornáját képezte, mely a Lajta 
és a Rozália hegységek közt átvezetett a bécsi medenczébe. Kelet felé a pannoniai 
rétegek eltűnnek a diluviális kavics és részben lösz, továbbá az alluviális lerako¬ 
dások egész sorozata alatt, hogy csak a kismagyarországi medencze DK-i szélén, 
a Rábán túl bukkjanak ismét a felszínre. 
Magyarország eme kis medenezéjének emelkedése alkalmával legelőször is 
a magasabban fekvő, illetőleg a sekélyebb részek, a minő pl. a mai Vulka völgye 
is, váltak szárazfölddé ; továbbá azok a részek, a melyeken a diluviális és alluviális 
képletek lerakodásai oly vastagságot értek el, hogy felső színük az uralkodó víz- 
niveaunál magasabb volt. Ilyen az egész középrésze a kis magyar medenczének a 
Rába és a Fertő közt (Csorna környéke). Magában a Fertőben is vannak ugyan 
hasonló területek, a melyeken kavicslerakodások borítják a pannoniai rétegek 
képezte tófeneket, de itt nagyobb lévén a mélység, azok ugyanazon idő alatt egy- 
magok nem voltak képesek arra, hogy e depressiót a víz niveaujáig teljesen meg¬ 
töltsék. E feltöltés munkáját folytatják a jelenkorban a tóba szakadó vizek kavics 
és iszapbehordása által, de ezenkívül talán még sokszorta, nagyobb és kiadóbb 
mérvben a vegetatió, mely hatalmas turfatelepeket létesít. Röviden ez a Fertőnek 
hiteles története, a mint azt a geológia diktálja, és ezen az alapon mindnyájan szí¬ 
vesen elhiszszük, hogy a tó már a rómaiak korszakát megelőzőleg is létezett. 
Áttérek ezek után a Fertő vizének analysisére. 
Szerző két analysist czitál. Átveszi ugyanis Török József : A két magyar 
haza elsőrangú gyógyvizei stb. munkájának 1840-ben Debreczenben megjelent első 
kiadásából és híven reprodukálja ugyanazokkal a sajtóhibákkal, melyek ott is meg¬ 
vannak. — "Egy font vízben van», — de minő fontban? polgári vagy pedig a 
gyógyszerésziben? Kis fáradsággal ugyan e munka második kiadásában (1859) 
megtalálhatta volna, hogy az elemzések egy polgári fontra, tehát 32 lat vízre 
vonatkoznak. Még kevésbbé tűnt fel szerzőnek az, hogy az alkatrészek valóságos 
összege merőben eltér az alul kimutatott összegektől. De a legkülönösebb mégis 
csak az, hogy nem tartotta érdemesnek az idézett két analysist átszámítani. 
(203) 
