ROTH SAMU! 
34.fi 
jobb oldalán széleshátu dombocska van, melynek simára horzsolt felszínén 
különböző nagyságú (20—100 lépésnyi kerületű) és esős időben vízzel meg¬ 
telt medenczék terülnek el. Ilyen hát zárja el a Fagyas-tó lefolyását is. Ezen 
tó medre különben egészen sziklában van kivájva és e tekintben teljesen 
megegyezik a körülette levő kisebb társaival és valószínű, hogy medenczé- 
jenek keletkezése is hasonló okon alapszik, mint ezeke. Hogy ezen ok a 
folyóvíz erosioja lehetne, az ellen már a mélyedések köridomú alakja, vala¬ 
mint a be- és kifolyás medrének teljes hiánya szól. 
Ezen három, észak felé nyíló és most is terjedelmes hómezőket magában 
rejtő medencze jégtömegei, alig hogy a bölcsőjüket elhagyták, már egyesül¬ 
tek egymással. Nem messze innen jobb felől a Rovinki-völgy jégtömegei 
csatlakoztak hozzájuk, melyek bizonyosan szintén tetemesek voltak, mivel 
ezen völgyet délkelet felöl a Javorove-skala, délnyugat felől pedig egy a 
Javorovenél meg zordonabb hegygerincz határolja és a völgy általában igen 
magas fekvésű. Felső végén a talpa 2000 m.-nél magasabb, alsó végén pedig 
1500 m.; innen feltűnő meredeken lebocsátkozik a Poduplaszky-völgybe, 
mely e helyen körülbelül 1260 m. A Rovinki-völgy lejtőit és alját óriási 
törmelék borítja, mely a közlekedést ezen irányban felette megnehezíti. 
A Poduplaszky-völgyben is igen sok törmelék gyűlt össze. Alját alapmoré¬ 
nához hasonló képződmény borítja, melybe a patak mély medret vájt ki ma¬ 
gának ; meredek lejtőihez pedig törmelékkúpok támaszkodnak. Tisztán jégár 
eredetűnek felismerhető képződményekkel csak valamivel lejebb; találkozunk. 
A Litvorove zleby táján 30—40 méternyire a víz tükre felett jobb oldal¬ 
moréna látható, mely kevés megszakítással és folytonosan emelkedve a 
Zamky alatt kiálló meredek sziklafalig húzódik. A baloldalon azon tisztáson 
találunk oldalmorénát, mely a Békás-tavak vizének torkolata közelében 
terül el. Ezen moréna azonban, minthogy viszonylagos magassága jelenték¬ 
telen, valószínűleg a jégár visszahúzódásának korszakából való. E tájon a 
Békás-tavak jégára is egyesült a Poduplaszky-völgyével. 
A Békás-tavak környéke alakra nézve teljesen megegyezik a Tátra völ¬ 
gyeinek felső szakaszával; meredek, sokszor kopár sziklafalakból álló félkör 
vagy patkóidomú keret, mely terjedelmes, nagyjában síkterületű és egy vagy 
több tavat magában rejtő medenczét zár körül. A Békás-tavak medenczéjé- 
ben két tekintélyes terjedelmű és egymás mögött fekvő tó van. A medencze 
hátterét a meredek falú, kúpidomú Ryzy-csúcs képezi, melynek tövét tör¬ 
melékkúpok borítják; nyugat felé a Hétkoronahegy (2082 in.), kelet felé pedig 
a Skorusnik (2175 m.) lánczolata húzódik el. A Hétkoronahegy lej¬ 
tője többnyire gyepes és járható, csak az előlső tónál meredek falú, a 
Skorusnik többnyire törmelékkel borított, de azért egyes gyepes területek 
itt sem hiányzanak. A hátsó tó medrét (1717 m.) mindenfelől törmelék veszi 
körül, melynek gyarapodása a tó területének rovására történik. A Ryzy felé, 
valamint a lefolyás helyén azonban a törmelék nem képez vastag réteget, 
(-430) 
