A Magas-tatra jégárai. 
340 
paszkodva és a hegy oldalának tartva, több bullámon baladunk át, melynek 
utolsóját 4—5 m. mély völgyecske választ el a hegy lejtőjétől. Ezen bullám 
absolut magassága körülbelül 10 m.-rel múlja felül a patak mellett levőét, 
ámbár szemre azt a benyomást nyerjük, mintha a morénaterület a hegyoldal 
felé tetemesen esnék. A begy lejtőjén több helyen kisebb-nagyobb terrasz- 
idomü kiemelkedések vannak, melyek gránittörmelékből állanak ; nem sike¬ 
rült azonban eldöntenem, vájjon oldalmorénáknak tekinthetők-e? A minde¬ 
nütt egyforma kőzet és a jellemző oldalmorénaalak hiánya nagyon meg¬ 
nehezítik ezen kérdés megoldását. 
A völgy torkolatánál sem sikerült a Bialka hajdani jégárának hatá¬ 
raira és így nagyságára vonatkozólag biztos adatokat szereznem, de tekintve 
a völgy aljának alakját és kiterjedését, jogosan következtethetjük, hogy 
ezen jégár igen széles volt és minthogy a szélesség a vastagsággal for¬ 
dított arányban áll, nincs kizárva annak lehetősége, hogy a hegylejtő 
tövében elhúzódó magasabb oldalmoréna a jégár legnagyobb kiterjedé¬ 
sének határát jelöli. A Bialka-jégár tekintélyes nagyságáról különben 
több mint 20 m. vastag alapmoréna, valamint a Poduplaszky-völgy jégárá¬ 
nak nagyfokú növekedése, midőn a Bialka-jégárral egyesült, teszen kézzel 
fogható bizonyságot. A Poduplaszky-völgy jégárának a völgy ezen alsó sza¬ 
kaszában való növekedéséről a következő adatok nyújtanak világos képet. 
A völgy jobboldali lejtőjén, a Békás-tavak lefolyásának torkolatával szemben 
levő sziklafalak alatt körülbelől 70 m. magasságban a völgy talpa felett ta- 
láttam a jövevénygránitdarabok felső határát, a Bialka torkolata táján már 
153 m.-re emelkedett ezen határvonal és a Rosztoka-menedékliázzal szem¬ 
ben, a Holicza alatt Róth M. mérése szerint 1256 m. absolut magasságban 
húzódik el a nagyobbára gránitból, kevés vöröshomokkőből és még kevesebb 
mészkőből álló oldalmoréna, és minthogy a völgy talpa e tájon körülbelől 
1010 m., a jégár vastagsága, eltekintve a közepén mutatkozó domborodá- 
sától, 246 m.-re rúgott. A jövevény-gránitsziklák igen különböző nagyságúak, 
többnyire gömbölydedek és már erősen mállottak. Hasonló sziklák borítják 
a hegylejtő alsóbb részeit is és az ott heverő gránittömbök között van olyan 
is, melynek köbtartalma felülmúlja a 30 m 3 -t. Szálban a lejtő felső részében 
quarzitos homokkő van és ez a gerinczet is látszik alkotni; a lejtő alsóbb ré¬ 
szében pedig trias-mészkő bukkan ki. Az említett oldalmoréna lefelé való 
folytatásában a Cservena-skala meredek sziklafalainál megszakad, felfelé 
azonban még jó messzire halad. A völgy túlsó oldalán, a Rosztoka-hegy lej¬ 
tőjén körülbelül ugyanazon magasságban hasonló képződményt látunk, mely 
hol hullámot, hol kiálló terraszt alkot. 
Hogy a jégár vastagsága e tájon oly rohamosan növekedett, annak oka, 
főleg a völgynek a Cservena skala mellett való megszükülése, de részben a 
Rosztoka-völgyből jövő jégárral való egyesülés visszahatása is. A Rosztoka- 
völgyből ugyanis a Bialka-völgy jégárának talán legerősebb ága eredt és ez 
(233) 
