A MAGAS-TATRA JÉGÁRAI. 
351 
innen a Nagy-tóba foly. A törzskari térkép erre vonatkozó adatai tehát hi¬ 
básak, mivel ezek szerint a Nagy-tó magassága 1676'1 m. es az Előlső-tóé 
1674*2 m. volna. 
Még tanulságosabb és nagyobbszabású csiszolásokra akadunk, ha a Nagy¬ 
tótól a Sziklava-vízesés mentében lefelé haladunk. Ott gyönyörűen csiszolt 
hátakat, dudorokat, lejtőket és meredek falakat pillantunk meg, a merre csak 
tekintünk, s ösmerve a Magas-Tátra minden nagyobb völgyét, bízvást állít¬ 
hatom, hogy a Eosztoka völgyéihez fogható csiszolásokat a Magas-Tátra más 
völgyében nem láttam. A kiálló sziklapadok függőleges oldala domborúra 
van koptatva; a meredek falakon a völgy talpával és egymás között is pár¬ 
huzamosan haladó, tágas mélyedések vannak kivájva. 
A völgy alsóbb szakaszaiban leginkább morénaképződmények marad¬ 
tak ránk, de azért csiszolt felületek is fordulnak elő. Nem messze a Sziklává 
vízesés alatt több hullámból álló homlokmoréna maradványai láthatók, me¬ 
lyek tőzegmocsarat zárnak körül. Oldalmoréna-részletek is gyakoriak mind 
a jobb, mind a balparton, sőt némely helyen két oldalmoréna is van egymás 
felett. Ezen képződmények azonban a meredek hegylejtőkről szakadó tör¬ 
melék összehalmozódása következtében többnyire már nem ismerhetők fel 
tisztán. Sokkal kedvezőbb eredményre vezettek a csiszolt felületek, melyek, 
közül különösen kettőt óhajtok felemlíteni. Mind a kettő a völgy alsó végén, 
a patak jobb oldalán az Opaleni-hegynek a Eosztoka-völgy felé kinyúló orrán 
látható; az egyik a Eosztoka oldalán mutatkozó második (alulról felfelé szá¬ 
mítva) vízmosással szemben közvetetlenül az út mellett az orr vízválasztóján 
van. Ez egy gyengén kidomborodó, szálban lévő szikla, melynek simára csi¬ 
szolt a völgy alja felé lejtősödő felszínén egymás közt és a völgy talpával 
párhuzamosan haladó kisebb barázdák láthatók. A másik sziklát valamivel 
lejebb, az említett orrnak a Bialka-völgy felé bocsátkozó lejtőjén, a Eosz¬ 
toka oldalán lévő első és második vízmosás közti térrel szemben, az úttól 
G—8 lépésnyire jobbra (lemenet), 120 m.-nyíre a Eosztoka menedékház 
felett, bokrok között találtam. Ez is szálban van és a Bialka völgye felé lej - 
tősödik. Felszíne sima és párhuzamosan futó rovátkáktól finomul barázdált. 
A barázdák és karczolások lefelé a Bialka-völgy alja felé haladnak, irányuk 
azonban nem esik össze teljesen a Eosztoka-völgy tengelyével, hanem (felül¬ 
ről tekintve) egy kevéssé bal fele tér el, mi azon nyomásnak tulajdonítandó, 
melylyel a Bialka-völgy jóval erősebb jégára, a Eosztoka-völgy jégárát az 
egyesülés helyén eredeti irányának elhagyására és a Bialka-völgyben való 
haladásra kényszerítette. A szikla felszíne beszivárgó víztől nedves volt, mi¬ 
nek következtében jóval élesebben tűntek fel a barázdák, mint száraz szikla¬ 
falakon. 
Hogy ezen barázdákat nem folyó víz hozta létre, arról meggyőződ¬ 
hetünk, ha a sűrűbben odabocsátott víz lefolyását megfigyeljük. Ez sohasem 
halad a barázdákban, hanem szöget képez velők. 
(235) 
