ROTH SAMU: 
356 
érte végét a jégár, azt nehéz volna megállapítani, mivel az egész hegyhát a 
Javorinkának a Bialkába szakadásáig (820 m.), hol sűrűbben, hol ritkáb¬ 
ban granithömpölyökkel van borítva. Partsch úgy véli, hogy a jégár a 
Hovancovának 1037 m.-rel jelölt pontján túl alig haladt messzire és hogy a 
tovább éjszakfelé lévő bömpölyöket a jégár folyó vize szállította mostani 
helyökre. Magam több irányban bejárván ezen hegyhátat, nem találtam oly 
adatokat, melyek Partsch feltevését kétségtelenül támogatnák, de olyanokat 
sem, melyek határozottan ellene szólnának. Ezen azonban csudálkozom, 
hogy miképen állíthatta Partsch, hogy a Javorinka-jégár a völgy talpán 
970 m. magasságban megszűnt, midőn az ő felfogása szerint annak ezen 
tájon még közel 70 m. vastagnak kellett volna lennie. A Hovancova-hegy 
1037 m., és a völgy talpa ezen irányban 975 m.; a Hovancován pedig hatá¬ 
rozottan átment a jégár. Az is nehezen lenne megfejthető, hogy a 70 m. 
yastag jégár a Javorinka jobb oldalán lévő Mesisteni-völgynek legalább leg¬ 
alsóbb szakaszában némi nyomokat nem hagyott. Ha mindezt számba 
veszi vala Partsch, bizonyosan másképen szólott volna adott magyarázata. 
Én valószínűnek tartom, hogy a jégár vékony kéreg alakjában még jóval a 
Hovancova-begyen túl is terjedett, jobbra, balra lebocsátkozván, és való¬ 
ban itt is olyan eset előtt állunk, hol a jégár nem követi a gyorsan kanya¬ 
rodó völgy medrét, hanem az útjában álló széles bátra nyomul fel, melyen 
tovabalad, a hát lejtőin elszéledvén. 
3. A Suchawoda-völgy jégára. 
A Bialka-völgytől nyugatra terül el a Panszczycza-völgygyel egyesült 
Suchawoda-völgy. Ez nagyjában EEK-felé tart és területre nézve jóval 
kisebb a Bialka-völgynél,— alig több 22km'--nél — de az egykori jégárak nyo¬ 
mait illetőleg felette tanulságos. Déli határát a Piargi (1977 m.), Swinnicza 
(2293 in.), Koziwierch (2259 m.), Gránát (2217 m.) és Kryzne képezi, kelet- 
felől a Nagy- és Kis-Kosysta (2192 és 2142 m.) a Przyzlop-hágó (Kolben- 
heyer szerint 1539 m.) és a Kopa (133G m.), északnyugat felé pedig a Piargi, 
Kasperowa (1852 m.), Kopa-Magory és annak észak keletfelé való folytatása 
határolja. Végig tekintve ezen begyek magasságán, csak a déli határon talá¬ 
lunk olyanokat, melyek a hajdani jégárak jégtömegeinek kútforrásúl szol¬ 
gálhattak. Ott három medenczét alkotnak: a Gasienicowe-tavak (Hernyós- 
tavak), a Fekete-tó (Czarny-staw) és a Panszczycza-tó medenczéjét. A Fekete¬ 
tó medenczéje teljesen, a másik kettőé pedig csak felső részében gránitban 
van; a Gasienicowe-tavak medenczéjének északnyugati oldalán quarzitos 
vörös homokkő és triaskorbeli mészkő fedi a gránitot; a Panszczycza-tó 
medenczéje pedig északkelet felé való folytatásában vöröshomokköből áll. 
A Panszczycza és Suchawoda között elhúzódó gerincz déli része gránit, mire 
észak felé vöröshomokkő és ezentúl trias-korbeli mészkő következik. A Sucha- 
(240) 
