358 
EOTH SAMU". 
is lehetségesnek tartja ; * a jégárnak a vízválasztón való átlépésének helyére 
nézve azonban határozottan nem nyilatkoznak. Partsch, kiindulva azon 
tényből, hogy a Suchawoda völgy alja a völgy középszakában, — itt csak az 
jöhet tekintetbe, — mindenütt 160 m. mélyebb oldalgerinczénél csupán csak 
azt következteti, hogy a jégárnak az átlépés helyén 100 m.-nél jóval vasta¬ 
gabbnak kellett lennie. A gerincz azon része azonban, melynek viszonylagos 
magassága a bécsi cs. kir. földrajzi térkép isohypsai szerint közel 160 m., az 
átlépésnek általam felfedezett pontjától jóval északra van már; vagyis más 
szóval mondva, a jégár már előbb, a völgynek egy feljebb fekvő szakaszában 
hagyta el medrét. Ezen hely a földrajzi intézet térképe szerint (1 :25*000) 
200 m.-nél jóval magasabb a völgy talpánál; e szerint a hajdani jégár 
sokkal nagyobb volt, mint a milyennek Partsch gondolta. 
A hatalmas jégárnak a szomszéd völgybe nyomulása tehát már itt 
fent a völgy középső szakaszának elején kezdődött és eltartott tovább lefelé 
is, hol a vízválasztó viszonylagos magassága már tetemesen csökken. Az itt 
elvált jégtömegek nagyon tetemesek lehettek, a mit egyrészt az Olczysko- 
völgy egész hosszában talált jövevényköveknek nagy mennyiségéből, más¬ 
részt pedig a völgy jobb oldalmoréjának e tájon való hirtelen eséséből lehet 
következtetni. A jégár azonban még a völgy alsóbb szakaszaiban is lépte át 
baloldali partját, a miről a Kopieniec keleti és északi oldalán található 
jövevény-gránitsziklák tanúskodnak. Ha ugyanis a Suchawoda völgyéből 
a gyalogösvényen Zakopane felé haladunk, minduntalan kisebb-nagyobb 
gránitdarabokra akadunk. Ezek száma és nagysága egy ideig folyton fogy 
és úgy látszik, hogy már víz szállította ezen távolabbi helyekre, de a mint 
a .Jaszczurowka nevű melegforrás (fürdő) felé közeledünk, a gránit- s vörös- 
homokkősziklák feltűnő gyarapodását veszszük észre. A forrás környéke, 
valamint az Olczysko-patak medre a gránit és vöröshomokkő különböző 
nagyságú (2 m 3 -nél is nagyobb) gömbölyded szikláitól mintegy el van 
borítva. Ezen sziklák a Suchawoda-jégárnak a Kopa-Magory alatt elvált 
ágán jöttek ezen völgybe; ha a jégtömegek nem is hozták volna le mai 
helyökre, mégis bizonyosnak tekinthető, hogy a jégnek szállításuknál fősze¬ 
repe volt. 
A Sucha-woda-völgy alsó része lényegesen eltér a Magas-Tátra éjszaki 
oldalán lévő völgyek alsó szakaszától, a mennyiben az óriási homlokmoré¬ 
nát alkotó törmelékeit még legnagyobbrészt háborítatlanul találjuk azon 
helyen, hol azokat a jégár hajdanában lerakta, holott a többi völgyekben 
a jégár lerakodmányait a folyó víz nagyobbára szétrombolta és elhordta. 
Azonban nem csak a homlokmoréna maradt itten ép állapotban, hanem az 
oldalmorénák is. Ha a völgy alsó szakaszát keresztező gyalogösvényen a bal 
oldali lejtő legmagasabb pontján állva délnek, tehát a völgy felső vége felé 
( 242 ) 
Partsch 1. c. p. 40. 
