374 
ZIMÁNYI KÁROLY : 
szintén jelen volt, s így a tompább sarkéit is mérhettem. Ez által a föltevés 
igazoltatott, a mennyiben a méretek ezek: 
obs. 
calc. 
122: 
122 = 89° 
46' 
50” 
89° 
48' 
122 : 
T22 = 53 
58 
0 appr. 
53 
25-4 
122: 
122 = 6b 
16 
10 
66 
23 
Ezt a pyramist eddig az anglesiten csak combinatiókban észleltek; 
rajzát az V-ik tábla 1-sö ábrája tünteti fel. 
2. Aquimarca prov. de Cajatambo, Mim d’Irismachay Dürfeldit 1 
üregeiben apró víztiszta, erősfényű kristályok ülnek, többnyire csak az egyik 
végük fejlődött ki. A megvizsgált kilencz kombinatio kettő kivételével 
o . (011). P oo dóma szerint oszlopos ; főhabitusra nézve tehát a magyar- 
országiak közül a dognácskaiakkal, 2 3 a külföldiek közül a monteponi és bere- 
sowskiakkal, 8 továbbá az újabban Liweh által ismertetett badenweileri 
anglesitekkel 4 egyeznek meg. 
Az m . (110). oo P oszlop minden, c . (001). oP egy kivételével szintén 
minden kombination előfordul. Az m (110) kifejlődése nagyon különböző, 
lapjai rostozottak a törzs pyramissal képezett kombinatiói él irányában. Az 
n. (120). oo P2 oszlopot csak kétszer észleltem igen alárendelt kifejlődésben. 
Az o . (011). P oo, d . (102). Va P oo z . (111). P minden kristályon megjele¬ 
nik; y. (122). P2 és y. (144). P4 pyramisokat külön-külön négy esetben 
észleltem, mindig hiányos lapszámmal. Ay . (144). P4 brachypyramis, a 
melyet először v. LANG-nak 5 sikerült konstatálnia Wlieatley (Pennsylvania) 
ólombányábul származó nagy kristályokon és pedig magában vagy uralkodó 
kifejlődésben d és m alakokkal combinálva, úgy szintén Groth 6 * Palliéres-ről 
(Alais mellett) szép nagy kristályokat említ, a melyeket az említett pyramis 
1 Dürfeldit a többszörös kénvegyek csoportjába tartozó ásvány; világos 
szürke, gyöngén fómfényű, rostos, néha sugaras halmazokat képez quarzban. Kris¬ 
tályrendszere biztosan még nem ismeretes. Fs = 5’4 K=2 - 5 ; százalékos összetéleléböl 
SRS + SbüSs képlet állapítható meg, a melyben 1 í=I’lj, Mn, Ag, Fe, Cu fémeket 
jelöli. (Lásd A. Raimondi : Minéraux du Péron. Traduit de l’espagnol pár J—B. H. 
Martinét. Paris 1878.) 
2 Dr Krenner J. S. Magyarhoni Anglesitek. Értekezések a térin. tud. köré¬ 
ből, kiadja a m. tud. Akadémia. VIII. kötet, 8. sz. 1877. 
3 N. v. Kokscharow. Matr. z. Min. ítusslands. St. Petersburg. I. 1853. 
II. 1854—57. 
4 Th. Liweh. Anglesit von Badenweiler. Groth’s Zeitschrift. IX. Bd. 1884. 
5 V. v. Láng. Versuch einer Monographie des Bleivitriols. Sitzungsber. d. kais. 
Akad. d. Wiss. Wien, 1859. Bd. XXXVI. 
ö P. Groth. Die Mineraliensammlung dér Universitát Strassburg. Strass- 
burg 1878 p. 149. 
