KRISTÁLYTANI VIZSGALATOK. 
385 
I. 
obs. 
II. 
calc. 
T 
: s' 
= 100 
203 = 
69 
21 
10 
appr. 
— 
69 
47 
7 
M 
: z 
= 001 
110 = 
75 
1 
10 
appr. 
— 
75 
45 
21 
z 
q’ 
= 110 
22T = 
14 
14 
14 19 50 
14 
32 
29 
q' 
n' 
= 22T 
llT = 
14 
39 
10 
14 38 
14 
30 
13 
M 
: n 
= 001 
111 = 
75 
15 
— 
75 
11 
57 
T 
0 
= 100 
011 = 
77 
9 
— 
77 
2 
42 
q' 
0 
— 22X 
011 = 
44 
1 
30 
— 
44 
7 
49 
q' 
s' 
= 22T 
203 = 
67 
25 
20 
— 
67 
19 
A 
mért iker elszögek: 
obs. 
calc. 
n : n = 
= 41 
3 53 
20 
' 41 
° 52' 28” 
q = q = 
= 57 
30 
40 
57 
27 50 
o: o 
= 24 
59 
25 
54 38 
Az epidot-példányok Ottó úrtól valók Bécsben. 
III. 
Pyrit Coloradóból. 
(Előadatott az 1887. október P2-én tartott szakülésen.) 
Dr. Krenner J. Sándor úr, a nemzeti muzeum ásványtárának őre volt 
oly szives a pyriteket ez intézet gyűjteményéből kristálytani megvizsgálás 
végett nekem átengedni. A közelebbi leletliely Zuni-Mine Poughkeepsic 
Gíulch nem messze Silvertontól. A 05—4 mm. nagyságú kristályok Zuüit- 1 
tetraéderekkel egy fehér kaolinszerü anyagba ágyazvák, a legkisebbek lapjaik 
jó minősége miatt mérésekre különösen alkalmasak. Az észlelt combinatiók 
ugyan egyszerűek, alakjaik is mind azonosak, de érdekesek az által, hogy 
d. (110); t. (122) ; és i. (112), a melyek tudvalevőleg a pyritnél a ritkább 
alakok 2 közé tartoznak, a megvizsgált kristályok mindegyikén kiképződtek. 
A triakisoktaéder t. (122), a mely Struever 3 szerint a brossói és traversellai 
pyriteken nem ritka, de mindig alárendelt, e coloradóiakon sokszor uralkodó. 
1 A Zunitot először Hillebrand W. F. elemezte és írta le (v. ö. Tlie Ameri¬ 
can Journal of Science. Vol. XXIX. 1885. pag. 340). Cliemiai összetételére nézve 
lényegében egy alumínium- hyclrosilicat, kevés kálium- és nátriummal; a legsajátsá¬ 
gosabb az, hogy az 0 egy részét Cl és FI pótolja. 
2 G. Struever, Pirite dél Piemonte e deli’ Elba. Memória della Reale Aca- 
demia déllé Scienze di Torino 1869. Serie II. T. XXVI. p. 14. 
3 Ugyanott p. 18. 
Földtani Közlöny. XVIII. köt. 1888. (269) gx 
