388 
IRODALOM. 
IRODALOM 
(13.) Halaváts Gyula: Cardium (Adacna) pseudo-Suessi, egy új alak a dél- 
magyarországi pontusi rétegekből. (Természetrajzi Füzetek. 1886, 
X. kötet, p. 127 ; 1 táblával.) 
A nagy magyar neogen medencze délkeleti részén két helyütt, úgymint Lan- 
genfelden és Nikolinczen találta szerző az új fajt az odavaló pontusi korú réte¬ 
gekben. 
Az első helyiségnél, mely a mélyebb szintájnak a tályag és agyagmárga 
képződménynek felel meg, a következő szerves maradványok társaságában for¬ 
dul elő : 
Cardium Böckhi, Hal. Congeria Zsigmondyi, Hal. 
— Hofmanni, Hal. — cfr. Czjzeki, M. Horn. 
— secans, Fuchs. Pisidium priscum, Eichw. 
— triangulato-costatum, Hal. Melanopsis sp. 
— Winkleri, Hal. Lymnaeus velutinus, Desh. 
Nikolincz mellett, a hol a magasabb, a homokszintáj van meg, a következő¬ 
ket találta az új alak mellett: 
Cardium tegidatum, Hal. Congeria Czjzeki, M. Horn. 
purocostatum, Hal. Planorbis transsilvanicus, Neum. 
— Mayeri, M. Horn. Lymnaeus velutinus, Desh. 
Congeria Partschi, Czjz. 
Az új alak a Bardot de MAENY-féle Cardium Suessi- hez közel áll olyannyira 
hogy a langenfeldi fauna ismertetésénél szerző a két alak közt talált különbségeket 
nem tartotta elegendőknek arra nézve, hogy azokat szétválaszsza egymástól. Csak 
miután a Nikolincz mellett gyűjtött példányoknál látta, hogy egyes jellegek tovább 
fejlődtek, jött azon meggyőződésre — tekintve a függélyes elterjedés különbségét 
is, — hogy a C. Suessi egy mutatiójával (Waagen értelmében) van dolga és új 
névvel jelölte meg. 
A hasonkorú C. Carnuntinum PARTScH-tól sokkal távolabb áll, mint a régibb 
C. Suessi- tői. 
A megyjegyzéseket illetőleg, rnetyek az említett fajok különbségeire vonat¬ 
koznak, valamint az új faj jellemzését illetőleg, az eredeti értekezésre kell utalnunk. 
Franzenau Ágoston. 
(14.) Dr. Herbich Ferencz: Erdély déli határhegysége krétarétegeinek 
néhány cephalopodjáról. (Orvos-természettudományi Értesítő. 1886, 
Terin. tud. sz. Kolozsvár, p. 237.) 
Mint legkeletibb pont, hol még a déli határhegység szegélyövének krétakép¬ 
ződményei észlelhetők, Hauer és Stache által a «Geologie Siebenbürgens» cznnű 
(272) 
