6 
Bagkroppen har paa de dode Exemplarer en meget forskjellig 
Form, og’ da dette atter har den stiirste Indflydelse paa Dyrets Form i 
det Hele, saa maa dette allerede her nærmere omtales. Sædvanligviis er 
Bagkroppen paa alle de Exemplarer, der have været gjemte i Brænde- 
viin, paa et eller flere Steder noget sammensnoret, hvorved Dyrets Form 
betydeligen kan forandres. Undertiden synes Bagkroppen ved saadanne 
Indsnoringcr at være deelt i to eller tre Afdelinger; undertiden er Krop¬ 
pen tillige ganske skjæv; endnu oftere er kun den bageste Deel, Hale¬ 
enden , stærk snoret sammen og derved ganske spids. — Paa andre Ex¬ 
emplarer, især de mere slappe, saadanne, som allerede have været dode, 
da de kastedes i Brændeviin og hvis Hovedkegler for det meste heller 
ikke ere skjulte af Hovedkapperne, er Bagkroppens Form næsten sæk¬ 
dannet, nær ved Halsen tyk, cylindrisk eller buget, nærmere ved Hale¬ 
enden noget fladtrykket (depressus); forst heelt bagtil bliver Bagkroppen 
meget smallere og ender med en afrundet Spids. Efter venskabelige 
Meddelelser af Hr. Holboll , der ikke alene i en Række Aar har havt 
Ledighed til at see disse Dyr i Havet, men ogsaa har iagttaget dem 
levende i Glas med Sovand, og paa hvis sjeldne Iagttagelsesevne jeg 
har havt mange Beviser, maa jeg antage, at den sidst beskrevne Form 
omtrent er den, som Dyret har, medens det svommer frit omkring i 
levende Live, og det er derfor efter den, at jeg har gjort mine Teg¬ 
ninger. Dog maa jeg tilstaae at jeg endnu bestandigen har nogen Tvivl 
ifolge den Beskrivelse, som den classiske Otlio Fabricius 5 ) giver: 
44 cauda acuminata ” og “postice in caudam ae utam , depressam , attenua- 
tam ”, og derfor maa henvise i denne Henseende til nærmere Undersø¬ 
gelser paa det levende Dyr. 
Nærmest ved Halsen lindes i Bagkroppen Fordbielsesredskaberne 
og de indre Kjonsdele. De danne her, hvilket allerede Cuvier har an- 
-----—*■-—--—=—.— . ii: . ’ • > • 
5 ) Fauna gronlandica pag\ 33i—330. 
