50 
ere meget skjore, ere gaaede itu for denne bvede TJndersbger paa det 
eneste Exemplar han havde at benytte, og: at han derefter har maattet 
hjelpe sig- med Formodninger. 
§ 18 . 
Lemmet. 
s 
Aabner man Hovedhuulheden, ved at tage dens forreste Væg 
hort, og skjærer man tillige Halshraven og de underliggende Muskler af 
Veien, saa seer man Indholdet af denne Huulhed saaledes, som Fig. 14 
viser det. Nærmest bagved de indtrukne Hovedkegler, meget tæt til 
deres hule Grundflader, ja undertiden endog trængt noget ind i dem, 
ligger paa tvers en langagtig, mælkehvid Deel (b*), omtrent tyk, 
der paa ældre Exemplarer er overordentlig skjor, saa at den næsten 
altid beskadiges mere eller mindre ved Hovedhuulhedens Aabning. Bag¬ 
ved denne Deel, nærmest ved Halskraven, ligger en rod Blære 
haard at fble paa 5 og endelig i Halsdelen selv, nemlig netop lige 
ovenpaa Halskraven, ligger en enkelt Bbining (Anså) (c*) af det 
samme mælkehvide Udseende, som Tverdelen nærmest ved Hovedkeg- 
er.le Vikler man alle disse Dele forsigtig ud fra hverandre, saaviser 
det sig tFig. 2i), at liiin mælkehvide Tverdeel og denne ligefarvede 
enkelte Bbining ere Dele af et og samme enkelte blinde Ror, at Tverdelen 
horer nærmest til dettes blinde Ende (a*), Boiningen derimod nærmest til 
en meget tynd Forlængelse deraf (d*), rod af Farve, der efter flere Vin¬ 
dinger tilsidst synes at udmunde i den rode Blære (g*). Dog seer man, selv 
udvendig paa Blæren, at det tynde rode Bor egentlig gaaer over i et 
andet kort men tykt Ror, der ligger inde i den rode Blære tæt op til 
dens Væg, og som jeg vil kalde Blæreroret (f*). Den fælleds Udmun¬ 
ding for dette Ror, altsaa for Lemmet og for Blæren er en stor lang¬ 
agtig Aabning, som ligger i Dybden mellem den hoire Finne, Hovedet 
