23 
med lif, cn kropps inre af mekaniska och ke- 
miska krafter oberoende verksamhet. Men en 
sådan verksamhet är flerfaldig, och vi urskilja 
3 uie grader deraf. *) 
Det organiska lifvet, det, livarom man ta¬ 
lar, då man söker skiljemärket emellan organiska 
och oorganiska väsen, består enligt den vanliga 
meningen uti vätskornes rörelse. Denna förklaring 
kan lätt föranleda till misstag. Man kunde der- 
igenom tro, att hos vexterne, —till och med hos 
alla lefvande delar af djuret — en sådan rörelse 
äger rum som t. e. blodet har uti ådrorne, eller 
lymphan hos Charemc, **) Sådant är lifsfeno- 
menet likväl sällan. Skulle endast cn sådan rö¬ 
relse beteckna lifvet, så vore åtminstone få vex- 
ter, enligt våra nuvarande kunskaper derom, lef¬ 
vande. / i förstå deremot med organiskt lif, en 
vexelverkan emellan organerne och de dem up- 
fyllande vätskorne; denna kan ske utan någon 
märkbar rörelse, emedan den fördelas i oändligen 
sma forhållanden. Dermcd förenas visserligen of¬ 
ta vätskornes tydliga rörelse, men detta fenomen 
är ännu för isoleradt, för att derpå grunda en 
allmän caractere för den organiska naturen. 
Det sensitif va lifvet består uti känsel eller 
medvetandet af utvärtes intryck. 
Bichat antog ett dubbelt lif, organiskt och ani- 
inaliskt, Låda försedde med sensibilitet, men det 
forra utan medvetande: en indelning med skäl klan¬ 
drad af DirTRociiKT, rech. anat. p. 3, — Schelver an¬ 
tager ett Ipfaldigt lif, jordiskt, vegetatift, 
djuriskt , m e n s k 1 i g t och andligt. 
“) Vet. Acad. Årsbcr. 1827 p. iy t j. 
