39 
Den lagen, att knopparne förekomma i vec¬ 
ket af bladen, är, liksom alla andra lagar i organi¬ 
ska naturen, icke fullt allmän, utan har fätt dels 
sin tillämpning endast småningom, då t. e. de 
lägsta vexterne icke ens hafvablad; dels lider det 
undantag, så att när bladen förstöras, utbryta 
knoppar på andra ställen. De vilkor, under livil- 
ka detta händer, bli föremål för undersökningar 
i det följande. 
Knopparnes utbildning till grenar är icke hel¬ 
ler allmän, utan som alla andra organiska natu¬ 
rens egenskaper, allmän endast potentiä, eller 
såsom möjlighet. Genom särskilta inverkande om¬ 
ständigheter, livilka vi framdeles skola söka ut¬ 
reda, förvandla sig knopparne till andra organer, 
t. e. till blomknoppar, till ståndare och frön, i 
stället för grenar. 
Då således det gifves vexter, som icke äro 
greniga, så få vi ej derföre säga, att den allmän¬ 
na naturlag vi upställt är falsk, likså litet som 
menniskans förnuftighet kan sättas i fråga derföre 
att vansinniga gifvas. En stor del vexter, som 
äro fullkomligen ogreniga, t. e. Oscillatorier och 
några conferver vexa likväl genom en tillsatt led, 
och få äro de vexter, — vi påminna oss dervid 
hufvudsakligen de aldra enklaste, Frustulierne 
och några andra Diatomcer, — som icke vexa 
aste åsigternc, motsvarande kroppens ben, ocli såle- 
tlcs hafvixdct en transformerad kropp, liksom blom¬ 
man cn transformerad gren. — Ganska fysiolo¬ 
giskt kunde man säga , att liufvudct sitter i vecket af 
lungorne, liksom knoppen i vecket af \cvlcns respi- 
rationsorguner , bladen. 
t 
