40 
på det sätt att de tillsätta i sin spets ännu ett 
led. Hos djuren är allt detta icke fallet. Deras 
leder äro räkjiade ifrån början af deras varelse* 
23. ; 
Utvecklingens gränser. 
Vexterne utveckla sig i det oändliga, eller o- 
bestämdt, då djurens utveckling deremot är be¬ 
stämd. Denna egenskap följer af den föregåen¬ 
de, men gäller, som alla öfriga egenskaper, en¬ 
dast potentiå, såsom möjlighet. Den lider till 
och med sådana undantag, att man icke kan sä¬ 
ga, att den någorstädes i vextriket erhåller full 
tillämpning. Några vexter finnas dock, hvilka synas 
komma en sådan oändlighet i utvecklingsförmåga 
ganska nära, t. e. Buofjabstrliden, hvilkas ålder 
kan sannolikt hinna öfver 5000 år. Eken och 
Linden kunna hinna en ålder af 600—900 år. 
Några Cedrar på Libanon anser man hafva hunnit 
till en ålder af nära 2000 år. Ett Taxus träd i 
England tror man härstamma från Cesars tid. Ett 
Indiskt Fikonträd (Ficus Indicci ), vexande på 
stranden af Nerbudda, uptagande genom sitt be¬ 
synnerliga sätt att vexa en yta af 200 fot i om¬ 
krets och med en så stor krona, att 700 man 
kunna på en gång njuta dess skugga, förmodas 
vara samma träd, som för 2500 år sedan plante¬ 
rades af Nearchus. *) Ny-IIolländska Mahogairy- 
trädet (Eucalyptus robusta) och Eucalyptus glo- 
bulus får en höjd af 150—180 fot. Cupressus 
*) Acabuh om inskrifter i lcfvande träd i>. 6. 
