yngre grenar kunna fortsätta detta individmun så 
länge Europa existerar, oeli att således verkligen 
detta individuuni aldrig dör. 
Det som hindrar vexternes ouphörliga utveck¬ 
ling är knopparnes förvandling till blommor. Några 
vexter lefva endast ett år, nemligen de, livilkas 
alla knoppar sluta sig första året uti blommor. 
Andra lefva liera år, och så mveket längre som 
öfverskottet af bladknoppar är större än blom¬ 
knoppar. 
En sådan obegränsad utveckling, en lefnåds- 
periotl utan gräns, är icke ämnad ät djuren. An¬ 
talet af deras delar är bestämdt. Dessa upkom- 
ma och blifva gamla på en gång, och dö således 
äfven vid samma tid. Deras olika lifstid beror 
lmfvudsakligen af deras olika storlek. 
24 . 
Vexternes delbarhet. 
Af det föregående synes, att hvarje vextdel, 
som innehåller en knopp, är något för sig full¬ 
ständigt, ehuru sammanhängande med det hela. 
En stor del vexter kunna de rf öre delas genom 
knoppar eller grenar. Man kan genom konst sät¬ 
ta knoppen i sådane förhållanden, att den ej be- 
höfver sammanhanget med dess moder. Ty or¬ 
saken hvårföre knoppen eller grenen sammanhän¬ 
ger ined stammen är att derigenom hamta foda 
från jorden. När nu detta kan ske direete, sa 
behölVes ej detta sammanhang. A'ä detta sätt 
