45 
blifva särskilta individner som det synes af de olika 
grenarnes olika lifsyttring, eliurn i början samman¬ 
hängande uti en gemensam stum, hvariftän de 
likväl slutligen sägas skilja sig för att fästa sig på 
ett annat ställe. Deremot om kölden skulle hin¬ 
dra en sådan utveckling, falla knoppariie out¬ 
vecklade ifrån hufyudstannnen , för att liksom 
vexternes lökar, med den återkommande vär¬ 
man utbilda sig till nya individner. *) Denna lik¬ 
het med vexterne är träffande, och man skulle 
icke kunna skilja dem derifrån, om ej vi åter- 
gingo till den enda regel, som i tvifvelaktiga fall 
afgör denna frå^a. Det är deras slägtskap. Po- 
lypernes kedja sluter sig till Stråldjurens, men 
Stråldjuren äro bestämdt djur; altså måste Poly- 
perne vara det äfven. På samma sätt hafva Mi- 
moseme egenskaper, t. e. rörelse, sömn, öfverens- 
stämmande med djuren, men det oaktadt emedan 
deras serie sluter sig till otvifvelaktiga vexter, 
kunna de ej för dessa isolerade egenskaper flyttas 
till Djurriket. 
*) Sådan ur den nyaste framställning af Polypernes fort¬ 
plantning, uti Diet. Classique 1. c. tryckt i Sept. 
1828, uti Paris, hufvudstaden uti Naturhistoriens nu¬ 
varande fädernesland. Ett bevis på förfrs, Hrr Bo- 
nvs, visshet att hafva uttömt sitt ämne, kan hämtas 
ur följande der förekommande uttryck : “11 faut con« 
venir , qiie la nulure tjui leur (ä certaincs personnes) 
révela du premier coup un fait échuppé a la persc-. 
vcrance de Tukmuev , ä Rcaumuu , u Bkckkk, ä 
Noub, les paita en eufans gåtes.” 
