3 
logisk;» bestämdheten i clefliiiiiofter och lagar, 
t) fta mötas med det inkast att den lider en mängd 
undantag. Det förhåller sig med hela vextriket 
och lagarne för dess utveckling aldeles pä sam¬ 
ma sätt, som med den enkla organismen, livar 
och en naturlag för den organiska naturen gäller 
blott för de högsta fallen. Hela den organiska 
naturen är ett tenderande till regelbundenhet, 
men ieke sjelf en regelbundenhet. Yi veta t. e. 
att det är en väsendtlig egenskap hos vexterne 
att vara gröna, men det gifves en mängd vexter, 
som icke äro det. Vi veta att vexterne fortplan¬ 
ta sig medelst blommor, och det gifves dock 
en mängd, som aldrig blomma, o. s. v. Organi¬ 
ska naturen, liksom menniskan, eller hvilken or¬ 
ganism som lieldst, fortgår ifrån de enklast# 
och olikaste former till vissa bestämda former; 
som äro underkastade allmänna lagar-, men hvar- 
ifrån åter nya undantag i dess högsta utveck¬ 
lingar kunna göras. Liksom den v förnuftigaste 
mcimiska kan liafva den vansinnigaste broder, 
kan blaml de vextformer, der vextlifvet är högst 
utbildadt, finnas former som komma djurlifvet 
ahlra närmast. Således äro t. e. Lcguminosev- 
nc , eller Skidvexterne de högst utbildade vex¬ 
terne, de, hvilka mest uttrycka vextnaturen, och 
således mindst djurnaturen. Det oaktadt finnas 
just bland dessa några Mimoser &c., som kom¬ 
ma djuren aldra närmast i djuriska fenoinener. 
Det somliittils hindrat vextvetenskapens fram¬ 
steg aldramest, har varit, att man icke uppsökt 
lagarne för dc högshi fallen , utan att man ve- 
