u \t ö n i xx g* 
i. 
Organiska Naturens Logik. 
IVJan liar ofta sagt, att all vetenskap skall ut¬ 
gå ifrån en definition. Denna regel må i de öf- 
riga vetenskaperne äga sin tillämpning; för be¬ 
handlingen af de kunskaper, som omfatta den 
lefvande eller organiska naturen, gäller den icke» 
Det caracteristiska af Iifvet är den lefvande krop¬ 
pens ouphörliga utveckling till nya eller förän- 
drade former. Det är således omöjligt att gifva 
en kort beskrifning derpå, som gäller för alla des¬ 
sa former. Derföre finna vi att alla de definitio¬ 
ner man gifvit på organiska kroppar äro orikti¬ 
ga. Icke ens menniskan kunna vi definiera» Vi 
säga väl: menniskan är ett förnuftigt djur, 
men huru många menniskor gifvas ej, som icke 
äro förnuftiga? Barnet, den till barndomen åter¬ 
vändande gubben, den vansinnige äro mindre 
förnuftiga än månget djur. Om vi då icke kun¬ 
na gilva en fullständig logisk definition på den 
varelse vi känna bäst, huru kunna vi hoppas, 
att gifva någon på de öfriga organismer, som 
vi känna endast historiskt, icke af sjelfmedve- 
tande ? 
1 
