62 
ocli i synnerhet Aerldes, samt vexter insatta i 
vattn), samt slutligen huru många djur, som äro 
fastvexta, (Zoofyter, Coraller, en del Snäckor). 
Den djuriska rörelsen supponerar vilja, den 
vegetabiliska endast en yttre retelse. Men viljan 
är liksom känseln något, hvarom man ej i ett 
annat subject kan dömina genom annat än en 
slutsats, och då Mimosan vid en annalkande fa¬ 
ra betäcker sig med sina blad, tro vi visserligen 
att hon vet ingenting derom; men vi kunna ej 
lieller mera veta om snäckan, som betäcker sig i 
samma fall af sitt skal. Yi vilja ej derined säga 
annat, än att Mimosans rörelse är analog äfven 
i afseende pä inre principer med djurens, ehuru 
denna princip, under dess genomgående af alla 
grader i utveckling, hos Mimosan är i sit aldra 
lägsta, hos djuret i ett högre, hos menniskan i 
sitt högsta uttryck, 
32 , 
Yttre delarnes flygtigliet. 
Hedwig anmärkte först såsom en vigtig skill¬ 
nad emellan vexter och djur, att djuren behöllo 
sina fortplantningsorganer beständigt, men vex¬ 
terne begagnade dem blott en enda gång. Den¬ 
na flygtighet i vexternes delar kan dock gifvas 
en vida allmännare utsträckning, ty det är ej blott 
blommans delar, som årligen affalla; äfven bladen 
eller respirationsorganerne, äro underkastade sam¬ 
ma lag. Denna skillnad är utan tvifvel vigtig; 
inen dels äro de delar, som Hedvvig kallar fort- 
