64 
tical ställning;. Orsaken dertill är naturligtvis dju¬ 
rens rörelseförmåga och vexternes orörlighet-, dju¬ 
rens natur att söka födan på jordytan, och vex¬ 
ternes att finna den i jord och luft. Såsom dju-* 
ren skola röra sig långs åt jorden, måste deras 
kropp liafva samma ställning, och såsom vexter-* 
ne skola nära sig af ljus, af luft och af vattri, 
måste de erhålla en ställning, hvarigenom de lät¬ 
tast emottaga dessa ämnen. 
Undantagen ifrån denna lag aro i djurriket 
mindre talrika än i vextriket. Endast de fast- 
vexta djuren, t. e. Zoofytemé, liafva en Vertical 
ställning; ocli menniskati. De förra af samma or¬ 
sak, som vexterne. Menniskan emedan lion icke 
är dömd att fästa sitt lif endast vid jordytan. 
Vexterne afvika från deras verticala ställning 
endast genom stammens svaghet. Men i detta fall 
har naturen ofta gifvit dem medel, att uplyftasig, 
t. e. genom deras slingring kring andra vexter. 
• ■ *• ..»* ' f, .• : , ? 
* < . !; . • iJjjritli o ' »•» * 
35 . 
Delarnes duplicitct. 
Djuren liafva en symmetrisk byggnad, dubbla 
delar, ett höger och venster, hvilket allt felas hos 
vexterne. Vi hafva redan i det föregående om¬ 
talat huruledes verktygen för det organiska lifvet 
sitta snedt och äro enkla i djurkroppen; for det 
sensitifva dubbla och symmetriska. Denna egenskap 
står naturligtvis i sammanhang med den vi har an¬ 
märka; men dcraf följer äfven, att ju mera det 
A ' « •' * * * > » 
