75 
förklaras genom den åsigten, att djuret är en ifrån 
jorden lösgjord vext, och att dess båda poler, i 
stället för att vara i contact med den yttre natu¬ 
ren, äro inneslutne inom en säck. Derföre se 
vi t. e. att de djur, som äro fästade liksom 
vexterne, (favilket kan ske uti vatten, der födan 
ändå kan apprehenderas), t. e. polyperne, samt 
att de djur, som icke hafva sina resp i rations or¬ 
ganer invärtes, utan liksom yext^rne utat, t. e. 
insekterne, äro de båda djurclasser, livilka mest 
likna vexteme. 
Den vigtigaste yttre skillnad emellan vexter 
och djur, att djuren endast kunna öka sin massa, 
men ej sina delar, är helt och hållet en följd af 
inböjningen af dess begge poler. Tyngdpunkten 
har hos djuret, som skall röra sig, en väsendtlig 
belägenhet. Vexten kan aflägsna sina poler, så 
långt som heldst; men djuret må vexa huru som 
lieldst, så äro dess båda ändar likväl liopböjda, 
och djuret kan väl blifva tjockare, d. ä, tilltaga 
i volum, men aldrig längre, d, ä. öka afstån- 
det emellan dess båda ändar. 
Några få andra skillnader gifvas väl emellan 
vexter och djur, som ej så lätt kunna härledas 
af denna förändring i polernas ställning, utan sy- 
nas vara verkliga motsättningar. Men vid när-* 
mare undersökning försvinner denna motsättning. 
Djuren förderfva atmosferen med sin respiration, 
och upfylla den med kolsyregas. Vexterne tvert- 
om förbättra atmosferen och sönderdela kolsyran. 
Orsaken är tydligen tellurisk. För den orenings¬ 
process, som djuren åstadkomma, maste en re- 
* 
