78 
Fysiologien. Decandolle, som annorlunda up- 
fattat föremålet för en sådan undersökning, har 
kallat den Organographie. Vextkemi, Vextgeo¬ 
grafi, \ externes historia äro likaledes endast 
delar af de ofvannämde tvenne. 
40 . 
Naturhistoriens värde. 
Det är en vanlig sed hos vetenskapsmän, att 
VpliÖja den vetenskap, de studera. Vetenskaper- 
ne behöfva skydd ocli understöd af Staten, i syn¬ 
nerhet de, hvilkas studium är kostsamt, Medve^ 
tandet af detta hehof och denna kostsamhet har 
gjort, att ingen vetenskap har så många apolo¬ 
gier, som Naturhistorien. Man har emedlertid 
iiufvudsakligen sökt dess värde uti den materiella 
nyttan, t. e, uti dess användande i medicin, samt 
economi; och det är ingen tvifvel, att den i det¬ 
ta afseende är en rtödvändig vetenskap. Men i 
fall dess hufvudsakliga värde berodde på denna 
materiella nytta, nedföll den snart till en ring- 
haltig kännedom af några få naturkroppar, och 
erhöll en i sjelfva verket underordnad rang, 
t. e. under den yngre hemien, hvilkena veten¬ 
skapliga användande är utan tvifvel vida större. 
Llnnc, som i allt var framför sin tid], förkasta¬ 
de äfven denna ensidiga åsigt. Harmsen öfver den 
beständiga frågan, hvad hans samlingar dugde till, 
gkref han en afhandling— med titeln cui bono? 
— för att visa, att Naturhistoriens värde som ve¬ 
tenskap ingalunda berodde ensamt af nalurkrop- 
♦ 
