Ett annat Naturvetenskapens värde är dess 
Estetiska. Jean Paul har utvecklat det uti ett 
capitel af sin 1 orschule. \ i äro för litet hem¬ 
ma i en vetenskap, sä främmande för vära studi¬ 
er, men vi tvifia icke pä, att ett djupare studium 
af naturen kunde gifva en klarare åskådning, 
och erbjuda 1 i Iliga re färger åt alla de coinbina- 
tioner, som skalden och stilisten söka att fram¬ 
ställa. Om konstens högsta föremål är att sym¬ 
bolisera det oändliga, och man vid naturens stu¬ 
dium oupliörligen träffar på del oändliga, af hvil- 
ket naturen sjelf blott erbjuder begränsade och 
symboliserande former, så synes, att dessa bada 
studier, konstens och naturens, icke böra och ic¬ 
ke kunna vara fullt främmande för hvarandra. 
Deraf skulle man också kunna förklara det yttre 
poetiska uttryck, som den så kallade JNaturfiloso- 
fien i sin senare utveckling, och upfattad af Schkl- 
lings lärjungar — t. e. Okex, Steffens, Nkes 
von Esenbeck, Schubert — tagit, och som med 
så mycket snille blifvil af dem användt vid na- 
turfenomenernas uttydning. *) Deraf kan man 
äfven förklara den stora stilistiska förtjenst, som 
utmärker de äkta Naturforskarnes skrifter, Lix- 
Kes, och Buffons, Cuviers, Lacepedes, och 
synnerligen Alex. von Humboldts , jemfbid med 
den stenhårda och stelnade framställning, som de 
för naturens studium rent främmande filosoferne 
leinnat af sina systemer. 
Ett tredje värde måste vi söka i detta studiets 
moraliska inflytande på caractersbilduingen. Det 
*) \i hafva dcrj» 
å leinnat ett vackert exempel p. 10. 
