86 
i 
Det förer alla mitritionspaitiklar till det gemen¬ 
samma centrum lungan; (ty det är i lungan, ic¬ 
ke i hjertat, som blodet undergår sin förändring, 
ocli som derföre är circulationens centrum). Det 
utgående svstemet är deremot pulsådrornes, hvil- 
ka föra näringen till alla kroppens delar. 
Det animaliska lifvets inåtgåendc eller rece- 
•ptifva gren är nerfsystemet, hvilket förer före¬ 
målens intryck till systemets centrum, hjernan. 
Dess utgående gren är muskelsystemet, som å- 
terför dess intryck, sedan de i hjernan, likt blo¬ 
det i lungan, emottagit sin förarbetning, tillbaka 
till sinneverlden i form af rörelser. Dessa 4 gre¬ 
nar sammanbindas uti hela kroppen genom en ge¬ 
mensam involverande substans, tcla cellulosa el¬ 
ler mucosa, som tjenar liksom till ledare för he¬ 
la organismen. 
Af båda dessa systemer kunna vexterne endast 
hafva det förra. *) Så mycket veta vi, att de 
insuga genom sina rötter liumus-extract, liksom 
djuret genom magens vasa chylifera, att detta 
extraet genomgår hela kroppen för att upstiga i 
bladet, liksom djurets chylus går till lungorne; 
att det i bladet emottager en tillsats af en luft¬ 
art, aldeies så som uti djurets lungor, och sedan 
*) Att vexternc hafva en nerfsubstans (icke ett nerfsy- 
stcin) sökte Dutuochet att bevisa. Corradori trod¬ 
de sig af lagerkirsvattnets verkan på vexterne kunna 
sluta till ett muskelsystem, liksom Marcet af sam¬ 
ma försök till ett amilogon af nerfsystem. Jir. Bot. 
Zeit. 1827. p. 367 . 
