<)0 
Je inför er man efter denna framställning vex¬ 
ternes elementarorgan med djurens; så finner man 
lätt, att sä<ckarne (eller vexternes cellulväfnad ocli 
kärl) såsom permeabla svara emot ådersystemet, 
och slemmet, som i de fullkomligare vexterne ta¬ 
ger en bestämd form, svarar emot djurens cellul¬ 
väfnad eller tela mucosa, hvaraf man finner, att 
den vanliga jemförelsen emellan vexternes och 
djurens cellulväfnad är oriktig. Mera svårighet 
är att bestämma, hvartill grynämnet svarar hos 
djuren. Dutrochet *) har ansett det som ett 
rudimentant eller börjande nerfsystem, af det skäl, 
att alkalier och syror reagera derpå på samma sätt, 
som på nerfverne. Ehuru vi af det föregående 
sett, att hvarken nerf- eller muskelsystem är be- 
liöflig hos vexterne, så är dock denna Dutjio- 
ciiets mening icke otrolig. Man vet att uti d ju¬ 
rens kedja finnas rörelser utan att man kunnat 
uptäcka muskler, och tecken till sensibilitet, utan 
att man uptäckt nerfver. Så hafva äfven vexter¬ 
ne rörelser utan muskler. De kunna då äfven haf¬ 
va rudimeiit till nerfsubstans, utan att de der 1 öre 
begagna det till känslo-organ, utan till ljusorgan, 
just emedan det första tecken till djuriskt lif ut¬ 
bildas i djurkedjan genom ljuset (iufusionsdjur), 
och dessa iufusionsdjur i sitt första rudiment, mo¬ 
nad, precist liknar de gröna grynen hos vexterne. 
Det är svårt att få begrepp om dessa 3:ne or- 
*) Hedi. anat. p. 11. Han fann att de blefvo opalm uti 
salpetersyra, men återfingo sin genomslanlighet uti al¬ 
kali aldeles sa, som lian fann det äfven hos nerfkulor- 
nc Jios djuren. 
